ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 188 2, N:0 é. 51 



petrcea vid den långgreniga, mörka ock träaktiga rotens hals 

 en tät gyttring af bladrosetter, som stundom suto ofvanför 

 hvarandra. Från en del af dessa utgingo nya blommande stjelkar 

 i sned rigtning åt sidorna, samt innanför dem närmare rothalsen, 

 som närmast omgafs af åtskilliga urblekta och förtorkade blad, 

 en eller flera gamla förbleknade stjelklemningar, hvilka tydligen 

 redan under fjoråret utvecklats och burit blommor. Då dessa 

 stjelklemningar voro flera, utgingo äfven de i sned rigtning 

 uppåt divergerande och utgjorde då helt säkert sidoskott från 

 basen af en ännu äldre central stjelk, som antagligen redan två 

 år förut haft sin uppkomst. Arten har således förmåga att 

 efter fruktsättningen anlägga nya öfvervintrande bladknoppar, 

 efter hvilkas utveckling till nya fruktbärande stjelkar blad- 

 knoppar ånyo sättas på den öfvervintrande jordstammen o. s. v., 

 alldeles såsom hos plantee perennes et polycarpicae. Visserligen 

 påträffades nu på våren äfven stånd med en från den mera 

 enkla rotens midt utgående ensam stjelk, hvilken, att döma af 

 den mängd urblekta och förvissnade hlad, som ytterst omgåfvo 

 den eljest bladfattiga rosetten, uppskjutit ur en bladrosett, som 

 i likhet med förhållandet hos tvååriga växter redan föregående 

 året uppkommit och sedan öfvervintrat; men sådana sterila 

 rosetter, af hvilka jag äfven vid mitt nya besök i Kråksmåla på 

 eftersommaren — hvarom mera längre fram — fann åtskilliga 

 exemplar och hvilkas förekomst i utlandet sannolikt föranledt 

 Kochs uppgift om växtens tvåårighet, äro icke artens enda 

 utvecklingsform under första året af dess lifstid, enär äfven 

 mera utvecklade former då kunna uppkomma. Jag har nemligen 

 i mitt herbarium blombärande exemplar af arten, hvilka in- 

 samlats i Kråksmåla socken uti medlet af Augusti månad 1877, 

 och hvilkas hela utseende vittnar om, att de då nyligen upp- 

 kommit af frön. Deras ljusa rot är nemligen späd. mera enkel 

 och kortgrenig, samt stjelken, som äfven är enkel och nästan 

 bladlös, går rakt upp från midten af rothalsen. Dessa höst- 

 exemplars bladrosetter, som skilja sig från de bladfattiga vår- 

 formernas genom en synnerlig rikedom på mot jorden starkt 



