ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1882, N:0 4. 59 



hårbräddadt. Den nu ifrågavarande Hieracii-formen, som va- 

 rierar mycket i afseende på bladens form och bredd (från rut- 

 formigt äggrund till lancettlik eller aflång), bladtändernas storlek 

 samt holkarnes rikedom på glandelhår, hvilka t. o. m. kunna 

 saknas (— Hier, caesium Lindeb. exs. n:o 60), och som redan 

 för 28 år sedan af mig urskiljdes såsom en från den uppländska 

 formen af H. cassium (—- H. laeticolor Almqv. 1. c, Lindeb. 

 exs. n:o 125) l ) skiljd art, ehuru den sedan af E. Fries åt mig 

 bestämdes till »H. cassium», synes hafva en ganska vidsträckt 

 utbredning både på Gotland och på fasta landet, der den finnes 

 åtminstone i vestra Mälaretrakten och östra Småland. — På 

 åkerrenar och i diken mellan Stux och hafvet växte Hieracium 

 glomeratum Fr. i stora mer än alnshöga exemplar. 



Den 5 Juli reste jag till Hau, en midt emellan Bästeträsk 

 och norra ändan af Fårösund i skogen ^liggande gård eller by, 

 der jag hade det oväntade nöjet att sammanträffa med Lektor 

 S. Almqvist från Stockholm och studeranden G. Lagerheim, 

 hvilka redan uppehållit sig ett par dagar på stället för under- 

 sökning af traktens flora. I deras sällskap gjorde jag pä för- 

 middagen en liten utfärd i den sterila skogen nordost om gården, 

 hufvudsakligen för att uppsöka Cephalanthera rubra, som nu 

 borde hafva sin blomningstid och uppgifvits finnas i en liten 

 dalgäng derstädes, benämnd Djupadal. Men oaktadt mycket 

 sökande, kunde jag ej finna, den; i stället påträffade jag bland 

 buskar invid en liten inhägnad åker i närheten Cephalanthera 

 ensifolia och Neottia Nidus avis, båda ännu i sin vackraste 

 blomning. På e. m. samma dag företog jag ensam en vandring 

 till Falholmen, en utanför Ars hamn liggande, låg och nästan 

 naken kalkstensklippa, som är sammanbunden med ön genom 

 ett långt och smalt af hafsvågorna ofta öfverspoladt, men vid 

 lågt vatten torrlagdt ref. Der uppsökte jag den af Westöö 



') Denna Hieraciiform har glattare och ljusare växt, oskaftade och vanligen 

 större stjelkblad, mindre och kortare korgar, som vid basen äro mera tvära, 

 och hvilkas mera gråa, n. glandelfria, smalare och spetsigare holkfjäll äro 

 mera jemnhöga och knappt märkbart tegeilagda. 



