60 LÖNNROTH, EN BOTANISK RESA I SMALAND OCH PA GOTLAND. 



på denna holme upptäckta och för Hier. Eur. exs. åt E. Fries 

 insamlade Hieracium dichotomum, som hittills icke varit känd 

 från någon annan växtplats i vårt land. Den fans mestadels i 

 springorna på den nästan nakna och på ytan i små flisor sönder- 

 splittrade kalkhällen uti små grunda dalsänkningar på holmens 

 af en torftig gräsmatta omkransade midt, rätt sparsamt växande, 

 men dock i tillräcklig mängd tor att bibringa en noggrann 

 kännedom om dess växesätt. Den saknar nemligen alldeles sto- 

 loner, men har en »radix multiceps», d. v. s. en jordstam, från 

 hvilkens tätt sittande stamknoppar ofta flera stjelkar utgå. 

 Bladen hafva alltid en smal bas och äro till formen smalt lan- 

 cettlika och spetsiga utom de yttersta i bladrosetten. Stiftet 

 är gult och de yttersta blommorna i korgarne sakna alltid röda 

 strimmor. Såsom jag nu märkte och redan förut anat, var det 

 samma art, som jag år 1853 funnit växande på träskhedarne 

 öster om Hau och af misstag för Westöö uppgifvit såsom 

 Hier, auriculseforme, en art, som eljest icke varit antecknad 

 såsom växande på Gotland 1 ). Nära H. dichotomum fann jag 

 på den sparsamma gräsmattan några få exemplar af en annan 

 liten Hieracium med inunder gråa och sparsamt stjernhåriga 

 blad, samt gaffelklufven och 2-blomstrig stängel, hvilken Hie- 

 raciiform något liknade H. auriculseforme, men snarare torde 

 vara en form af H. bigeminum (se här nedanföre). På Fal- 

 holmen anträffades äfven en till H. Auriculas grupp hörande, 

 högst egendomlig Hieracium utan stoloner, hvilken Lektor Alm- 

 qvist förut visat mig i Hau under anmärkning, att den tycktes 

 vara en ny art, men, såsom jag vill minnas, utan att angifva 

 växtstället. Denna Hieraciiform, som växte serdeles ymnigt på 

 ett inskränkt område af några famnars genomskärning uti sprin- 

 gorna på den alldeles nakna kalkhällen, der den bildar en liten 

 fördjupning, i hvilken vatten sannolikt ofta samlar sig, utmärkte 

 sig genom en något tufvig växt med flera, uppstigande, 1 — 1,5 

 fot långa, stadiga, något flexuösa stjelkar, som alltid voro tjär- 



') Denna växtlokal för Hier. auricul?eforme har sedan upptagits i Etsens och 

 Stuxb?;rgs förteckning öfver gotlandsväxterna. 



