ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 18 82, N:0 4. 61 



färgade, glatta, ehuru nedtill af horizontalt utstående, vid basen 

 svarta, gråspetsade, styfva hår glest besatta, tvåbladiga och 

 upptill stundom gaffelgreniga; spadlika, rosenrödt anlupna, men 

 eljest mörkt blågröna blad, som längs efter den med glesa, 

 styft utstående, hvita hår beklädda violetta ryggnerven voro 

 något kölade, i kanten nära basen styft och glest långhåriga, 

 samt liksom hela stjelken alldeles saknade stjernhår; upprepadt 

 tvågrenigt sammansatta, glesa, mer och mindre fåblomstriga och 

 alldeles jemntoppade blomqvastar med utsperradt och bågformigt 

 uppböjda långa grenar och blomskaft, hvilka voro glest glandel- 

 håriga men obetydligt stjernhåriga; svartgröna, serdeles korta 

 och tjocka, vid basen alldeles tvära holkar, som nästan saknade 

 stjernhår, men hade glandelhåriga, serdeles breda och trubbiga 

 fjäll, af hvilka endast de innersta, som varierade mycket i af- 

 seende på bredden och toppens form, hade en något blekare 

 kant; citrongula, i toppen stundom rödgula, korta, holkfjällen 

 föga öfverstigande, nästan tubulösa, rakt uppstående och hår- 

 bräddade blommor, som ej öppnade sig fullständigt och rundt 

 omkring hela pipen, liksom hos H. praealtum Vill., voro tjockt 

 hvitulliga; kort, endast med den brandgula spetsen ur de inne- 

 slutna ståndarne utträdande pistill samt svartbruna skalfrukter 

 med krithvit pensel. Denna Hieracium, hvars namngifvande 

 tillhör Lektor Almqvist, som ej heller torde hafva underlåtit 

 att i sin reseberättelse omnämna densamma 1 ), synes mig likväl, 

 att döma af de outvecklade blomkronorna och stiften, men rika 

 fruktsättningen, som gör holkarne korta och breda, vara en 

 kleistogam och således atypisk, af den egendomliga lokalen och 

 hafsvindarne framkallad form af en art, hvilken, om jag rätt 

 förstår att bedöma dess förmåga att variera, uppträder fler- 

 städes på Gotland i förändrad gestalt och mera utvecklad. Den 

 har då normalt bildade längre blomkronor och stift af samma 

 höggula färg, något smalare och mindre trubbiga holkfjäll, som 

 jemte de spensliga glandelhåren ega långa, styft utstående och 



*) Uti Upsala botaniska bytesförenings växtkatalog för »våren 1882» har den 

 upptagits under namnet »Hieracium Westööi Almqvist ad int.» 



