ÖFVE119IGT aF K. VETENSK.-AKAD. FÖltHANDLlKOAlt 1882, N:0 4. 65 



sistnämnda art, voro mera rikt besatta med grofva, utsperrade, 

 d. v. s. rakt uppstående, borsthår, och hvilkas inre blad, till 

 antalet vanligen färre, hade en tunglikt lancettlik form med bred 

 basis samt voro otydligt småtandade. Den skiljde sig äfven 

 genom sina efter regel kortare enskilda blomskaft och sidogre- 

 nar, som icke i likhet med sidogrenarne hos H. dichotomum 

 nådde nästan samma höjd som hufvudstängeln. Då flera stjel- 

 kar utgingo från samma rosett, hvilket ej sällan inträffade, voro 

 de uppstigande och långa sidostänglame liksom hufvudstängeln 

 en till två gånger gaffelgreniga med 2 — 4 blomkorgar, hvarige- 

 nom växten fick en viss likhet i växtsätt med mindre exemplar 

 af H. dubium. Från denna art skiljde den sig dock lätt icke 

 blott genom ofvannämnda kännetecken, utan äfven genom hol- 

 karnas utseende, som bestämdt förde den till Hieracia Pilosellina 

 Fr. Epicr. Någon hybrid af H. Pilosella och H. dubium eller 

 någon dermed beslägtad Hieraciiform kunde den dock ej vara, 

 då ingen art af H. dubii grupp växte i närheten. Då jag ej 

 kunnat uti för mig tillgängliga floror upptäcka någon förut känd 

 art, med hvilkens beskrifning den till fullo öfverensstämmer, 

 må den här tills vidare benämnas H. bigeminum. 



Ehuru denna arts typ, enligt den nu lemnade beskrifningen 

 på densamma, sålunda kunde tyckas vara ganska väl utpreglad, 

 påträffades dock ibland den stora mängd af stånd, hvari den 

 uppträdde på växtplatsen, en del sådana, som visade dess för- 

 måga att variera i likhet med alla andra arter i detta poly- 

 morfa slägte. Bland dessa variationer funnos dels sådana, som 

 närmade sig former af H. Pilosella ined 2-klufven stängel 1 ), 

 ehuru stoloner alltid saknades, och dels sådana, som ännu när- 

 mare tangerade H. dichotomi fonnområde, mot hvilket gränsen 

 ej alltid var så lätt att uppdraga. I synnerhet visade sig lik- 

 heter med den form af sistnämnda art, som jag här ofvanföre 

 omtalat såsom af mig funnen vid Hau, såvida icke denna just 

 bör hänföras till H. bigeminum. 



') Sådana former förekommo på andra ställen i trakten kring Nors och Hesle, 

 men endast i spridda exemplar j ernte hufvudarten. 

 Öfvers. af K. Vet.-Akad. Förh. Arg. 39. N:o 4. 5 



