72 LÖNNROTH, EN BOTANISK RESA I SMALAND OCH PÅ GOTLAND. 



benämnes H. silvaticum subspec. 9. Sistnämnda form (= H. ni- 

 groglandulosum mihi), hvilken jag redan år 1853 anmärkte så- 

 som en från »Hieracii murorum» öfriga former väl skiljd form 

 och som säkerligen inrymmes uti den i äldre upplagor af Hart- 

 mans Sk. flora under H. murorum anförda varieteten »nigro- 

 glandulosum», har jag tillförene äfven funnit vid Simons i Lär- 

 bro och vid Flenvik i Hangvars socken på Gotland. Den före- 

 kommer endast sparsamt på alla dessa ställen. 



Sedan jag den 12 Juli begifvit mig från Rute till sistnämnda 

 socken, började jag att undersöka Hieraciivegetationen omkring 

 Kapellshamn och fann i en hage norr om Flenvik förutom II ie- 

 racium stenolepis med dess forma littoralis (se ofvanföre) samt 

 flera andra af mig ännu ej bestämda Hieraciiformer äfven ett 

 par stånd med ännu outslagna blommor af den s. k. H. raino- 

 sum var. simplex Fr. jemte en mängd former, som samman- 

 binda den med H. ceesii och H. vulgati formgrupper. Dessa 

 mellanformer kunde omöjligen strängare åtskiljas och tillhörde 

 helt säkert en och samma polymorfa art, till hvilken äfven »H. 

 ramosum v. simplex Fr.» måste hänföras. De liknade nemligen 

 hvarandra fullkomligt i afseende på stjelkens och de gråaktigt 

 blekgröna bladens större och mindre rikedom på långa mjuka 

 och hvita hår, som isynnerhet samlade sig vid bladfästena, de 

 starkt stjernhåriga holkarnes storlek och form, hvilken sista 

 nästan liknade H. basifolii, de tydligt tegeilagda, visserligen 

 temligen smala, men dock trubbiga och föga utdragna holk- 

 fjällens totala brist på glandelhår och mindre ofta förekom- 

 mande längre gråspetsade hår samt de alltid gula stiften; men 

 de skiljde sig från hvarandra och från H. ramosum v. simplex 

 Fr. hufvudsakligen endast genom det ganska olika antalet af 

 stjelkblad, som varierade från 1 — 6, alla bladens form (egentli- 

 gen relativa bredd), hvilken hos de flesta visserligen var lan- 

 cettlik och i smått liknade den hos H. anfractum, men hos en 

 del stånd var bredare och då mera liknade den hos H. bifidum 

 eller t. o. ra. hos H. basifolium. Då Waldsteins och Kitai- 



