ÖEVERS1GT AP K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1882, N:0 4:. 73 



bels namn H. ramosum x ) helt säkert afser en helt annan art, 

 än den nu omtalade, ogreniga, blekbladiga och mestadels (då 

 bladen äro flera på stjelken) smalbladiga H. ramosum v. simplex 

 Fr., och än mindre kan tillämpas på nyssnämnda med den- 

 samma sammanhängande former, af hvilka ingen utmärker sig 

 för någon ovanlig grenighet, utan snarare för motsatsen, måste 

 ett annat namn för hela den polymorfa arten anskaffas. Och 

 då jag aldrig sett någon art i slägtet, hvars habitus till den 

 grad varierar, som hos den nu ifrågavarande, anser jag intet 

 namn för densamma vara mera passande än //. variabite 2 ). 



Följande dag reste jag till Slite, hvarest jag fick se Saro- 

 thamnus scoparius i full blomning. Den enda buske, som af 

 denna art der finnes, syntes hafva lidit mycket af årets vår- 

 froster, så att topparne hos alla de yngre skotten voro för- 

 torkade och en stor del af busken t. o. m. utdöd. Derefter 

 fortsatte jag resan söderut och tog i en äng nära Tjelders för 

 jemförelses skull några stånd af Orchis Traunsteineri, hvilka 

 jag här fann i allt utom den något mindre mörkt purpurröda 

 blomfärgen likna de stånd af samma art, som jag förut sett i 

 Rute och här ofvanföre beskrifvit. Efter att den 14 Juli hafva 

 ankommit till Gothem, tog jag straxt vägen till Botvaldavik, 

 hvarest jag önskade skaffa mig närmare kännedom om den s. k. 

 Ranunculus Friesii Gren. et Godr., som uppgifvits der före- 



') Af denna art har jag i mitt herbarium exemplar från Upsala botaniska träd- 

 gård, der densamma tillförene blifvit uppdragen från utländska frön. Dessa 

 exemplar, som alldeles öfverensstämma med Willdenows och Kochs be- 

 skrifningar på arten, hafva ett helt annat utseende än de Gotländska, ehuru 

 blomholkarne äro alldeles lika hos de nu jemförda formerna. De från bo- 

 tauiska trädgården af mig hemtade exemplaren utmärka sig nemligen genom 

 nästan från hvarje bladveck på den alnshöga stjelken utgående långa bladiga 

 grenar, 6—7 glänsande mörkgröna, obetydligt håriga, bredt äggrunda— lancett- 

 likt äggrunda blad hos hufvudstjelken, en stor yfvig blomqvast, hvars grenar 

 äro långt upp beklädda, med mindre blad af samma form som hos stjelken, 

 samt utsperrade liksom de serdeles korta blomskaften. 



a ) Utom vid Flenvik tinnes den på Gotland äfven vid Westös i Halls socken, 

 vid Storugns i Lärbro samt mellan Wialmsudd och Arshamn i Fleiinge 

 socken på Gotland. Således är den hittills blott funnen i nordligaste delen 

 af denna ö. Utom Gotland har den ännu icke anmärkts på något enda 

 ställe i Skandinavien. 



