78 LÖNNROTH, EN BOTANISK RESA I SMALAND OCH PÅ GOTLAND. 



hvarandra; och då ingen botanist på sednare tider visat sig 

 hafva följt den uppmaning till noggrannare studium af först- 

 nämnda utaf E. Fries först urskiljda växtform, hvilken i Summa 

 Veg. Scand. gifvits, dä om densamma deri säges: »in vivo ul- 

 terius exploranda» torde jag här böra redogöra för resultatet 

 af de undersökningar, som jag under mina fleråriga sommarresor 

 på Gotland anstalt för att utröna, i hvilket förhållande ifråga- 

 varande orchisform står till närbeslägtade former. Jag får då 

 först nämna, att jag kommit till den öfvertygelsen, att Orchis 

 elatior Fr. är en sjelfständig art, som är väl skiljd icke blott 

 ifrån O. angustifolia Wimm., utan äfven ifrån både O. majalis 

 Reich, och O. Traunsteineri Saut., med hvilka arter den äfven 

 synes mig vara mindre beslägtad än med O. maculata, hvilken 

 den till utseendet mest liknar. Dess kännetecken äro nemligen 

 följande : 



Orchis elatior Fr. — Stamknölar tjocka, merendels bredt 

 handlika med 4 — 5 utsperrade, upptill tjocka, nedåt hastigt till 

 långa tjocka trådar sig förlängande flikar; stjelken ihålig, rak, 

 smärt och upprat, omkring 1,5 — 2 fot hög, nedtill beklädd af 

 två bladlösa slidor; bladen 4 — 6, ofvanpå ej sällan mörk- 

 fläckiga, inunder något gråaktigt gröna, ända till den något 

 trubbiga spetsen alldeles platta, utstående, något slaka, mot 

 den trånga slidan nedåt obetydligt afsmalnande, midtpå bredast; 

 det nedersta elliptiskt eller aflångt lancettlikt; de mellersta och 

 största smalt och nästan tunglikt lancettlika ofta med nästan 

 parallela sidor, 4 — 5 dec. tum långa (utom slidan) och omkring 

 7 linier (någongång nära en tum) breda, eller helt och hållet 

 (t. o. m. smalt) jemnbreda (= var. linearis mihi) af nyssnämnda 

 längd, men blott 3 linier breda; de öfversta från den något 

 bredare basen småningom afsmalnande uppåt och svärdlika, 

 vanligtvis icke nående upp till axets bas; de nedre blomskär- 

 marne gröna, än mer, än mindre än två gånger så långa som 

 blommorna, de öfversta purpurfärgade och korta; axet mer och 

 mindre tätblommigt (hos fåblommiga stånd glesare), men i all- 

 mänhet ej synnerligen rikblommigt, tjockt, under full blomning 



