ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 18 82, N:0 é. 81 



der ändfliken begynner, d. v. s. är mindre tvärhuggen i toppen, 

 tjockare sporre med vidare mynning, samt öfversta kalkbladets 

 ställning (som hos O. maculata är bakåt och uppåt böjdt lik- 

 som hos O. Traunsteineri). 



Sällan har dock någon lätt igenkänlig Orchisart varit mera 

 förbisedd och misskänd än den nu ifrågavarande. Visserligen 

 har E. Fries redan år 1840 uti sjunde fascikeln af Herb. Nor- 

 male — hvari den är framstäld under n:o 67 med namnet O. 

 latifolias »forma elatior» och på den vidfogade namnsedeln för- 

 klarats likna O. maculata — samt ännu mera i Summa Veg. 

 Scand. pag. 217, der den under namnet O. elatior i korthet, 

 men rätt och tydligt, beskrifvits med orden: »caule elato, fistu- 

 loso, foliis lineari-lsniceol&tis, maculatis, patulis», och der det 

 tillägges: »nisi caulis fistulosus, O. maculata? magis affinem nä- 

 herem et forsan hsec O. maculata Ruthenorum caule fistuloso», 

 fäst uppmärksamheten på densamma; men då han orätt ansett 

 den tillhöra O. latifolia L. och såsom synonym till densamma 

 anfört O. maculata ß majalis Wahlenb., som ovedersägligen 

 är = O. Traunsteineri Saut., samt då Hartman först uti 

 några upplagor af Skand. flora emot Fries' varning (i Summa 

 Veg. Se.) hänfört bemälda nummer i Herb. "Normale under be- 

 nämningen »O. elata» såsom underart till O. angustifolia WlMM. 

 och försett denna underart med en lika otydlig som oduglig be- 

 skrifning 1 ), samt derefter i senare upplagor af floran hänfört 



J ) Denna består blott i orden: »1 — 2 fot hög med i proportion breda blad, 

 sidokalkbladen alldeles tillbakaböjda», hvilka ord, bibehållna uti flera upp- 

 lagor (från och med den 4:de eller 5:te till och med den 8:de) af nämnda 

 flora, bättre passa för en grofväxt form af O. angustifolia Wimm. med breda 

 blad, d. v. s. för den form, som Linnés namn »O. latifolia» helt säkert i 

 Flora Suecica afser och hvilken flerstädes på Gotland förekommer (t. ex. i 

 Rute socken, der en dylik form blifvit af mig funnen, såsom här ofvanföre 

 omtalats), än för den smalbladiga O. elatior Fr. Beskrifningen på O. an- 

 gustifolia ß extensa i 5:te och 6:te upplagorna af Hartmans Skand. flora, 

 hvilken varietet säges hafva jemnbredt lancettlika blad och skärmen mycket 

 längre än blommorna, samt angifves växa i Wänge myr, der O. elatior Fr. 

 just förekommer, träffar vida bättre in på sistnämnda art och torde t. o. m. 

 hafva afsett densamma, ehuru n:o 67 i VII:de fascikeln af Herb. Norm. 

 (= O. elatior Fr.) blifvit orätt hänförd till O. elata. Åtminstone har namnet 

 O. angustifolia * elata Hn. ursprungligen icke kunnat afse O. elatior Fr. 

 Öfversigt af K. Vet.-Akad. Förh. Arg. 39. A":o 4. 6 



