ÖFVERS1GT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1882, N:0 4. 85 



öfversta nästan af blommornas längd, gröna, af samma form 

 som de öfversta stjelkbladen, d. v. s. n. svärdlika och mot den 

 ej synnerligen hvassa spetsen småningom afsmalnande från en 

 bredare bas; de hvita blommorna utan tecken till sporre eller 

 uppsvallning vid basen, omkring 3 linier långa och mer än dub- 

 belt så långa som de af skärmarne dolda, späda och ej vridna 

 skaften (fruktämnena?), slutna, ehuru fullt utvecklade, nedåt af- 

 smalnande och till formen smalt rörformiga, ehuru fribladiga, 

 något utböjda och bredare mot toppen, nästan regelbundna, med 

 ennerviga kalkblad, af hvilka de tre yttre äro smalt lancettlika, 

 något spetsade och nästan lika långa, ehuru det nedåt vända är 

 något litet kortare än de två andra, de två inre sidokalkbladen 

 jemnbreda, trubbiga och obetydligt kortare än de 2 yttre sido- 

 kalkbladen, men längre än det nedersta af dem; läppen uppåt 

 vänd, uppstående och något längre och bredare än alla de andra 

 kalkbladen, jemnbredt tunglik, rundadt trubbig, samt alldeles 

 hel utan (flikar? och) tänder. Könpelarens form kan naturligt- 

 vis icke urskiljas i följd af pressningen och intet spår af frukt- 

 bildning kan förmärkas, enär axen nyligen kommit i blomning 

 och endast de nedre blommorna äro fullt utvecklade. Exempla- 

 ren sägas hafva växt på mulljord emellan ett alträds rötter, 

 som blifvit blottade derigenom, att ån, vid hvilkens brädd trädet 

 växte, utgräft den lösa jorden omkring en aln under trädet. — 

 Då ingen bland alla uti Reichenbachs planschverk aftecknade 

 eller i grannländernas floror beskrifna orchidéer liknar den nu 

 ifrågavarande växten, vågar jag för densamma tills vidare före- 

 slå namnet Stenanthus curviflorus. Om blomdelarne verkligen 

 äro sådana, som jag nu beskrifvit dem, tyckes den nemligen till- 

 höra ett nytt genus, som till slägtskapen står emellan Nigri- 

 tella och Chamorchis; till örtståndet liknar den deremot, såsom 

 ofvanföre är anmärkt, något Gymnadenia conopsea, ehuru stjelk- 

 bladen äro i förhållande till växtens storlek längre, mycket mera 

 spridda och ej, såsom hos denna art, samlade nedtill på strei- 

 ken, samt skärmarne mera höggröna, smalare, längre, styfvare 

 och mera rakt uppstående, samt hafva sin största bredd vid basen. 



