ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 188 2, N:0 4c. 93 



uppkommer af föräldrar med så stora olikheter som möjligt, 

 hvilket äfven har sin tillämpning på växter. Men det är endast 

 deras vegetativa system, som genom föräldrarnes olikhet får en 

 kraftigare utvecklingsförmåga. Hos V. nigro-Thapsus voro för- 

 denskull blommorna icke större, utan snarare något mindre än 

 hos V. Thapsus, ehuru ej obetydligt större än hos V. nigrum, 

 och i allmänhet visade den såsom hybrid likheter med båda 

 dessa arter. De af mig på Käringaryggen funna exemplaren 

 hade nemligen följande utseende: 



Stjelkarne 2 — 4 fot höga, nästan trinda, men hos större 

 exemplar småkantiga och något finrefflade, mer och mindre tätt 

 filtulliga, stundom mera fåbladiga med glesare sittande (och då 

 bredare) blad, men oftare mångbladiga med t. o. m. ganska tätt 

 sittande och hvarandra till en del betäckande blad, som på 

 undre sidan voro gråhvita af en tätare filtbeklädnad, på öfre 

 sidan antingen blott stjernhåriga eller oftare mer och mindre 

 tätt filtludna och i kanten vackert och rundadt naggade eller 

 upptill på stjelken ofta nästan helbräddade; rotbladen mer eller 

 mindre trubbiga och elliptiskt aflånga med stundom tvär bas, 

 eller oftast ovalt — äggrundt lancettlika med skifvan nedlöpande 

 på skaftet, som i förra fallet vanligtvis var något längre (af 

 ungefär skifvans halfva längd), i sednare fallet kortare (endast 

 V 4 — Vs s å lång som skifvan); stjelkbladen ovala — lancettlika, ej 

 synnerligen spetsiga, de nedersta något skaffade, de mellersta 

 oskaftade eller t. o. m. stundom något nedlöpande liksom de 

 öfversta bladen med ej sällan litet sned bas, alla bladens storlek 

 småningom aftagande uppåt; skärmbladen smalt lancettlika med 

 största bredden närmare basen; spiran ungefär af samma längd 

 som (än kortare än t. o. m. längre än) den bladklädda delen 

 af stjelken, på sin nedre hälft glest, på den öfre hälften mer 

 och mindre tätt sammansatt af omkring o-blommiga knippen; 

 blomskaften ganska korta och mindre synliga, de längsta af dem 

 knappt längre än fodret, som var flera gånger större än hos 

 V. nigrum, men dock vida mindre än hos V. Thapsus, samt 

 filtludet; blomkronan skålformig (nästan som hos V. Thapsus), 



