ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 18 82, N:0 4:. 95 



rosettlika, sterila knippen af elliptiska eller äggrunda, något 

 trubbiga, småtandade eller nästan helbräddade rotblad med korta, 

 sträft långhåriga skaft och på båda ytorna glest och styft lång- 

 håriga samt i kanten tätt och styft långhåriga skifvor; 2(-4) 

 oskaftade, styfva, mer och mindre bredt lancettlika, groftandade, 

 stjelkomfattande, mörkt blågröna och ofta rödbrunt anlupna 

 stjelkblad, som i kanten voro mera tätt och på undre sidan 

 glest styfhåriga, samt rödbruna skalfrukter med rödaktiga frukt- 

 fjun — således i dessa afseenden liknande en långhårig och 

 bredbladig form af H. saxifragum — ; men de mörkgröna blom- 

 korgarne voro i allmänhet större än hos denna art och hade en 

 form, som mera närmade sig Hieracii Friesii, med tvär bas, mera 

 tydligt tegellagda, kortare, bredare, trubbigare samt mindre af- 

 smalnande holkfjäll, hvilka liksom korgskaften voro tätt besatta 

 med korta glandelhår, saknade längre hår och nästan endast i 

 kanten visade spår af stjernhår. Då hvarken bladformen eller 

 holkarnes utseende öfverensstämde med någon af mig förut känd 

 Hieraciiarts, och dess habitus var fullt ut lika egendomlig som 

 de hittills urskiljda svenska arternas inom gruppen Oreadea Fr. 

 Epicr., vågar jag anse den för en egen och ny art samt före- 

 slår för densamma namnet Hieracium petrophilum. 



Derefter begaf jag mig ned till den s. k. Sällevarån, hvars 

 stränder jag följde på ungefär en fjerdedels mils sträcka utan 

 att dock påträffa någon mera anmärkningsvärd växt. Som den 

 trakt, hvari jag nu vistades var i hög grad steril — Järeda 

 socken är nemligen liksom Wirserutns uppfyld af berg och åsar, 

 mellan hvilka marken utgöres af den magraste sandjord — och 

 väderleken för det mesta regnig, så att jag under de sista da- 

 garne icke utan större obehag kunnat göra någon längre bota- 

 nisk utfärd, beslöt jag att sluta min smålandsresa och åter- 

 vända till Calmar. Jag tog derföre vägen till Målilla jernvägs- 

 station och for derifrån med bantåg till Mörlunda, der jag i en 

 hage, som ligger emellan jernvägsstationen och Haddetorp, såg 

 Thesium alpinum växande. Följande dag fortsatte jag min jern- 

 vägsresa till Oscarshamn och såg derunder öster om Berga sta- 



