ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1 8 82, N: O 5. 11 



ning. Men emedlertid har chameleonnietlioden till följe häraf 

 kommit att sakna sitt naturliga underlag, och det egendomliga 

 har här inträffat, att man fortfarit att utveckla och för prak- 

 tiska ändamål begagna en analytisk method, om hvilken man 

 förklarat att det, som den egentligen var afsedd att bestämma, 

 icke dermed kan bestämmas, och detta oaktadt de slutsatser, 

 som man i annan riktning försökt draga från dess tillämpning, 

 saknat experimentel bevisning. 



Att chameleonmethoden under sådana förhållanden kunnat 

 existera synes verkligen vara ett tecken till en hög grad af 

 lifskraft hos densamma. Det är att hoppas att denna lifskraft 

 varit sund, eller m. a. o., att methoden verkligen förtjenat så 

 många kemisters förtroende, om den också i följd af bristande 

 utredning ej kunnat behörigen försvaras mot sina vedersakare. 

 Men på den punkt, der den för närvarande befinner sig, böl- 

 den ej stadna. I hopp att kunna i någon mån bidraga att föra 

 den vidare, vill jag nu meddela mina egna erfarenheter, och 

 skall dervid först redogöra för mitt tillvägagående vid syreför- 

 brukningens bestämning och sedan återkomma till frågan om 

 beräkningen af de organiska ämnenas mängd. 



Min modifikation af cliameleonmetlioden : anledningen 

 till och grunderna för densamma. 



Då jag 1874 skulle börja undersökningen öfver Arstaviken, 

 hade jag nyligen läst Professor Alméns arbete om svenska 

 dricksvatten och beslöt använda hans method för syreförbruk- 

 ningens bestämning. Då nemligen de organiska ämnena i vatt- 

 net skulle enligt Prof. Alméns uppgift fullständigt, eller åt- 

 minstone möjligast fullständigt, oxideras enligt hans förfarande, 

 så syntes denna omständighet utlofva en skarp gräns vid syre- 

 förbrukningens bestämning och således mycken precision med 

 afseende på resultatet. Jag fann emedlertid snart att oxidatio- 

 nen ingalunda afslutades medelst 3 förnyade kokningar med 

 chameleon, och att öfverhufvud icke någon bestämd gräns 

 för dess upphörande kunde uppnås genom operationens upp- 



