18 EKMAN, STUDIER ÖFVER SÖTVATTEN OCH DERAS ANALYS. 



sedan inlägges i slutet kärl, så lider den der med tiden i någon 

 mån en frivillig sönderdelning, att döma af den stickande lukt, 

 förmodligen af myrsyra, som märkes då kärlet öppnas. 



2) Ghameleonlösning , beredd af 0,6 gram kalinmperman- 

 g anat , lösta till en liter. Af chameleonlösningen plägar jag be- 

 reda ett större förråd, h varifrån, då en serie bestämningar skall 

 göras, med en sifon klart afdrages en tillräcklig mängd, hvars 

 titre for tillfället bestämmes närmare medelst oxalsyrelösningen. 

 Hvad som af chameleonlösningen återstår vid arbetets slut, slås 

 tillbaka i förrådskärlet, och sen förfares på samma sätt vid 

 nästa tillfälle. Man synes mig så bäst undvika de olägenheter, 

 som kunna uppkomma deraf att chameleonlösningar aldrig äro 

 fullkomligt oföränderliga. 



3) Natronlut, hållande 120 gr. natronliydrat på litern. 

 Detta natronhydrat bör naturligtvis vara möjligast fritt från or- 

 ganiska eller öfverhufvud reducerande ämnen. Trommsdorff 

 ansåg vanligt natronhydrat oanvändbart och förordade sådant, 

 som numera beredes af metalliskt natrium och vatten. När jag 

 skulle börja mina undersökningar hade jag ej sådant att tillgå, 

 utan använde renaste slag af vanligt hydrat, sedan jag förut 

 behandlat det på ett sätt, afsedt att oxidera möjligen närvarande 

 reducerande ämnen, och har sedan ej kommit att använda något 

 annat. Jag tillvägagick dervid på följande sätt. 



Natronhydratet löstes i destilleradt vatten till en 10-pro- 

 centig lösning, som kokades !. timma i en större silfverskål un- 

 der tillsats af så mycket kaliumpermanganat, att lösningens 

 färg hölls rödaktig; som bekant öfvergår permanganatet i en så 

 stark alkalilösning till en början till manganat. Sedan aflägs- 

 nades mangansyrorna ur lösningen genom att portionsvis tillsätta 

 en lösning af rent mangansulfat. Den dervid först uppkom- 

 mande svarta fällningen öfvergick vid passande tillsatts af man- 

 gansulfatet till en brun fällning af sådan consistens att den myc- 

 ket hastigt afsatte sig, hvarefter lösningen kunde nästan klar 

 afhällas. Sedan lösningen fått kallna i slutet kärl, afsifonerades 

 det klara och resten filtrerades genom glödgad asbest. Slutligen 



