44 EKMAN, STUDIER ÖFVER SÖTVATTEN OCH DERAS ANALYS. 



barhet, så måste man nödvändigt draga någon vidare slutsats 

 deraf, och i denna pnnkt skilja sig olika kemisters åsigter 

 om syreförbrukningens betydelse. Så mycket bör anses gifvet 

 att slutsatsen endast kan gälla vattnets organiska 1 ) föroreningar. 

 Den måste då gälla antingen deras totala mängd, eller mängden 2 ) 

 af något särskildt organiskt ämne eller grupp af sådane, vare 

 sig att man tror sig närmare känna, eller icke, dessa äm- 

 nens natur. 



I sednare fallet, eller då slutsatsen blott gäller mängden af 

 en del af vattnets organiska ämnen, blir siffran för syreförbruk- 

 ningen ett uttryck för mängden af de organiska ämnen, som äro 

 lättast syrsättbara. Somliga kemister hafva gifvit syreförbruk- 

 ningen denna betydelse och dervid utgått från det antagande, 

 att ett vattens osundhet företrädesvis föranledes af ämnen, som 

 lätt undergå s. k. frivillig sönderdelning, samt att dessa ämnen 

 eller deras sönderdelningsprodukter också äro de lättast syr- 

 sättbara. Om också båda dessa antaganden vore bevisligen rig- 

 tiga, är dock tydligt att sjelfva bestämningen, äfven om man 

 blott söker en relationssiffra, måste blifva vida vanskligare än 

 bestämningen af de organiska ämnenas totalmängd. Ty man 

 blir beroende icke blott af de olikheter i syrsättbarhet och 

 mängd, som de ämnen kunna förete, hvilkas syrsättning man 

 afser 3 ), utan äfven af de andra närvarande ämnenas, hvilkas 

 syrsättning borde, men svårligen kan alldeles undvikas. Det 

 synes mig redan derföre icke sannolikt att chameleonmethoden 

 skall med varaktig framgång kunna utvecklas i sådan riktning, 



') Ehuru vissa oorganiska ämnen, ss. jernoxidulföreningar, svafvelväte, nitriter 

 m. fl. äfven kunna föranleda syreförbrukning, så användes chameleonmethoden 

 ej för dessa ämnens skull, enär ingen brukbar upplysning deraf skulle 

 kunna hemtas, utan tvertom korrigerar man syreförbrukningen med hänsyn 

 till dessa ämnen, om de i anmärkningsvärdare mängd äro förhanden. 



2 ) Det är här tydligen icke fråga om en iakttagelse af ämnenas art eller egen- 

 skaper utan hänsyn till deras mängd, enär chameleonmethodens uppgift är 

 att bedöma och jemföra vattnen på grund af en qvantitetsbestämning af 

 sådan natur, att resultatens olikhet hufvudsakligen betingas af ämnenas mängd 

 och blott i underordnad mån kan anses betingad af deras art. 



°) Dock blott på grund af ett temligen lösligt antagande; skulle de närmare 

 angifvas så skulle frågan förmodligen snart visa sig tvistig. 



