46 EKMAN, STUDIER ÖFVER SÖTVATTEN OCH DERAS ANALYS. 



heten fordra att man afstår från att använda vattnens syre- 

 förbrukning såsom måttstock för deras godhet. 



Om alltså hela chameleonmethodens användbarhet på det 

 närmaste beror på storleken af de variationer, som reduktions- 

 faktorn för vattnets syreförbrukning kan vara underkastad, så 

 vore det i sanning önskligt, att de kemister, som använda me- 

 thoden, sökte att livar i sin stad bidraga till utredningen af 

 denna fråga. Har den en gång blifvit utredd och dervid blifvit 

 bekräftadt att methoden förtjenar bibehållas^ så äro reduktions- 

 faktorerna på samma gång bekanta, och intet skäl längre för- 

 handen att angifva de organiska ämnena med något annat mått 

 än deras absoluta mängd i vattnet. 



Hvad betydelse har då denna mängd för bedömande af ett 

 vattens användbarhet? Vid besvarandet af denna fråga, som 

 här lämpligen kan inskränkas till den om vattnets användbarhet 

 till dricksvatten, synes det mig angeläget att skilja mellan be- 

 greppen sundt och osandt, godt och dåligt vatten, de tvenne 

 sista fattade i enlighet med ordens naturliga mening. Visserligen 

 är ett godt vatten i de flesta fall också sundt, men det kan 

 likväl vara osundt och rentaf hälsovådligt, utan att våra sinnen 

 erfara något intryck af den skadliga föroreningen. Ett dåligt 

 vatten är nog också ofta osundt, men man torde svårligen kunna 

 påstå att så alltid är förhållandet; ännu mindre kunna smärre 

 olikheter i vattens godhet berättiga till antagandet att de äro 

 i olika mån sunda. 



Hvad då först betraf ar vattnens sundhet eller osundhet, så 

 kunna de organiserade smittämnena, hvilka här i första rummet 

 förtjena afseende, ej på kemisk väg bestämmas. Hvad åter de 

 organiska ämnena beträffar, så synes det vara svårt att när- 

 mare angifva, hvilka de organiska ämnen i vattnet skulle kunna 

 vara, som i och för sig kunde verka menligt för helsan, helst då 

 man tager i betraktande den ringa mängd, till hvilken de ifråga- m 

 varande ämnena kunna förekomma i sådant vatten, som kan 

 ifrågasättas att till dricksvatten användas. Likväl tyckes rig- 

 tigheten af en sådan förutsättning i viss mån bekräftas af er- 



