48 EKMAN, STUDIER OFVER SÖTVATTEN OCH DERAS ANALYS. 



visserligen olika organiska ämnen verka i ganska olika grad 

 eller på olika sätt, somliga på vattnets hållbarhet, andra på 

 dess smak, lukt eller färg; men att vid den kemiska analysen 

 fästa afseende vid dessa olikheter är naturligtvis icke tänkbart. 

 Det synes också icke vara behöfligt. Den allmänna föreställnin- 

 gen om dricksvattens godhet, på hvilken man ju här har att 

 göra afseende, har utbildat sig i den riktning, att ett vatten 

 anses bättre, ju renare det är från organiska beståndsdelar, af 

 hvad slag de vara må. Om detta beror på en blott vana, upp- 

 kommen deraf att det från organiska ämnen renaste vattnet 

 plägar träffas i källorna, hvilka redan till följe af deras all- 

 männa förekomst, jemna flöde och likformiga temperatur bäst 

 lämpa sig för vårt behof • af dricksvatten, eller om vi dervid 

 ledas af en verklig instinkt, kan här anses temligen likgiltigt. Vi 

 hafva i alla händelser lärt oss icke blott att sky det i en för 

 våra sinnen obehaglig grad med organiska ämnen bemängda 

 vattnet, utan äfven att söka det från sådana ämnen möjligast 

 rena; ett godt vatten har sålunda blifvit för oss liktydigt med 

 ett rent 1 ) utan att dermed behöfver förknippas någon tanke på 

 vattnets sundhet. Om så är, måste kännedomen om vattnens 

 totala halt af organiska ämnen hafva en stor betydelse för be- 

 dömandet af deras godhet, och dess bestämning ur sådan syn- 

 punkt vara af synnerlig vigt i en mängd fall, t. ex. vid val af 

 vatteutillgång för städers vattenledningar, liksom för att vid ett 

 redan ordnadt vattenledningsverk bedöma vexlingarne i vattnets 

 godhet och verksamheten af den använda reningsmethoden. Ty 

 våra sinnen, hur känsliga de än må vara för uppfattning af 

 vattnets renhet, lämpa sig ej för qvantitativa gradationer, och, 

 då deras skärpa är mycket olika hos olika personer, kunna de 

 ej läggas till grund för objektivt giltiga omdömen. Detta hin- 

 drar dock naturligtvis ej att deras utslag äfven kunna förtjena 

 att beaktas. 



') Naturligtvis alltid förutsatt att mineraliska ämnen deri ej förekomma till 

 slidan mängd att dess godhet deraf lider. 



