4 WIDMAN, OM a- OCH J-DIKLORNAFTALIN. 



lagrat sig till den benzolstomme, som var klorfri, och man så- 

 ledes icke kan antaga en de substituerade kloratomernas på- 

 verkan af de adderade. Innan man emellertid erkänner den 

 herskande teorien vara oförmögen att förklara ett faktum, 

 måste man tillse, att detta faktum är så säkert, att intet 

 tvifvel om dess orubblighet finnes. I föreliggande fall skulle 

 man icke alldeles sakna skäl att misstänka, att a-diklor- 

 naftalinen icke är en ren, kemisk förening, då den vid be- 

 handling med klor ger två olika tetraklorider i motsats mot 

 ß-diklornaftalin 1 ). Egendomligt och värdt uppmärksamhet är 

 ock a-diklornaftalinens förhållande vid nitrering under samma 

 förhållanden, ™hvarunder|Jbåde a-monoklornaftalin och de öfriga 

 diklornaftalinerna gifva väl karaktäriserade mononitroderivat. 

 Såsom jag ijen föregående uppsats »om a- och ß-diklornaftalins 

 nitroderivat» omnämt, har det visat sig omöjligt att af a-diklor- 

 naftalin erhålla ett rent mononitroderivat. Den produkt, som 

 erhölls vid mycket försigtig nitrering (med salpetersyra af 1,4 

 eg. vigt vid vanlig temperatur) visade vid 50 systematiskt an- 

 ordnade omkristallisationer ingen konstans i smältpunkt, utan 

 densamma varierade oupphörligen mellan 20° C. och 150° C. 

 Detta kan ju ock gifva ett stöd för en förmodan, att a-diklor- 

 naftalin icke vore någon enkel förening — ingen ensam isomer 

 utaf de 10 teoretiskt möjliga diklornaftalinerna. 



Då saken således synes tarfva en noggrannare undersök- 

 ning, har jag underkastat a-diklornaftalin en omsorgsfull renings- 

 process för att afgöra, om densamma vore en blandning af flere 

 isomera diklornaftaliner och särskildt för att utröna, om i den- 

 samma ß-diklornaftalin såsom sådan till någon väsentlig del in- 

 ginge. För denna undersökning skall jag i det följande redogöra. 



För a-diklornaftalins beredning har jag användt den van- 

 liga, af Faust och Saame först angifna metoden att sönderdela 

 naftalintetraklorid genom kokning med alkoholisk kalilut. Full- 



') Härvid far dock icke glömmas, att detta förhållande vid inverkan af fri 

 klor icke står utan analogier, ty «-nionoklornaftalin ger äfven vid liknande 

 reaktion 2 tetraklorider. 



