6 "WIDMAN, OM a- OCH f -DIKLORNAFTALLN. 



/?-diklornaftalin skulle vara närvarande i någon sorts dubbel- 

 förening, är lika omöjligt att antaga, då en gastäthetsbestämning, 

 utförd enl. V. Meijers metod, angaf molekylarvigten 197 = 

 C 10 H 6 C1 2 . Gastäthet funnen: 7, 02, beräknad: 6,69. 



Ur moderluterna erhöllos äfven fraktioner, som efter en 

 eller ett par omkristallisationer smälte konstant vid 38° C; i de 

 allra sista afsatte sig dock, sedan t. ex. ur hufvudlösningen 4 

 efter hvarandra följande kristallisationer uttagits, en blandning 

 af nålar (smältande omkring 33° C.) och väl utbildade romb- 

 iska blad. Dessa senare utplockades och omkristalliserades 

 för sig. 



I hufvudsak samma resultat gaf undersökningen af såväl 

 den afhälda delen af fraktionen 1), som af de öfriga båda frak- 

 tionerna. 



i-Diklornaftalin, erhållen ur de sista moderluterna vid a- 

 diklornaftalinens rening, kristalliserar ur alkohol i tunna rom- 

 biska blad, som smälta vid 120° C. Den är i rent tillstånd lätt- 

 löslig i varm alkohol, men temligen svårlöslig i kall, olöslig i 

 vatten. Den bildas i ytterst ringa mängd vid tetrakloridens 

 kokning med alkoholisk kalilut. 



Analys : 



0,1142 gr. gaf vid förbränning 0,2 5 44 gr. C0 2 motsvarande 

 0,0694 gr. C och 



0,03 6 6 gr. H 2 motsvarande 0,004 7 gr. H. 

 Funnet Beräknadt 



C l0 60,7 7 60,91 



H 6 3,5 6 3,0 5 



Cl 2 — 36,04 



100,oo. 

 Ur naftalintetraklorid uppstå således 3 olika diklornafta- 

 liner, smältande vid 38°, 68° och 120° C. Då naftalintetraklo- 

 riden håller alla kloratomerna bundna vid ena benzolstommen, 

 så har man skäl att antaga, att alla dessa tre klornaftaliner 

 hålla kloratomerna i samma stomme. Enligt den gällande nafta- 

 linformeln äro icke flere än 3 sådana diklornaftaliner möjliga. 



