14 NILSON, UNDERSÖKN. ÖFVER THORIT OCH THORIUMS EQVIVALENT. 



De sålunda kristalliserade sulfaten upptogos ur moderluten, 

 afsköljdes några gånger med vatten, hvaraf de ej ledo någon 

 synbar förändring, lades så på glättadt sugpapper, pressades 

 till sist lindrigt deremellan och förvarades derefter i väl till- 

 slutna glasrör. För eqvivalentbestämningarne pulveriserades sal- 

 terna i agatmortel och pressades derpå skyndsamt mellan fint 

 glättadt filtrerpapper samt afvägdes omedelbart derefter. Ge- 

 nom de vattenhaltiga sulfatens upphettning öfver fri eld vid en 

 värmegrad, så afpassad, att endast vatten bortgick, erhölls det- 

 samma noggrant bestämdt; när derefter det återstående neu- 

 trala, vattenfria sulfatet upphettades högre, till sist i liflig hvit- 

 glödgning, återstod ren jord, som vägdes, under det vigtsför- 

 lusten utgjordes af den utdrifna svafvelsyreanhydriden. 



Noggranheten af resultaten beror i ganska väsendtlig mån på 

 den grad af fullständighet, hvarmed man är i stånd att eleminera 

 vägningsfel, förorsakade af de vägda substansernas hygroskopi- 

 citet. Då vattenfritt thoriumsulfat är ganska hygroskopiskt, 

 utgjorde denna omständighet för mig en tillräcklig grund, att 

 hellre utgå från det synnerligen vackert kristalliserande saltet 

 med 9 mol. vatten, som låter väga sig med största skärpa efter 

 att ha blifvit pressadt mellan sugpapper, utan att dervid för- 

 lora något kristallvatten. Då sulfatet B emellertid icke efter 

 afvägningen innehöll jemt 8 mol. vatten, utan under densamma, 

 i olikhet med det vattenhaltigare sulfatet, upptog fuktighet ur 

 luften, så måste jag, livad detsamma beträffar, afstå från min 

 afsigt, att lägga det i vattenhaltigt tillstånd till grund för be- 

 stämningarne. Analyserna 7 — 10 äro med anledning deraf gjorda 

 å derur erhållet vattenfritt sulfat och gifva, som man finner, 

 synnerligen vackra och öfverensstämmande värden. Men äfven 

 thorjorden absorberar så hastigt fuktighet ur luften, att de subtila 

 vägningar, som vid förevarande analyser komma i fråga, lida infly- 

 tande häraf. Dessa erfarenhetsrön stämma alldeles öfverens med 

 hvad Otto Pettersson och jag redan iakttagit, då frågan gällde 

 bestämning af berylliums 1 ) och scandiums 2 ) atomvigter under lik— 



■) Denna tidskr. 1880, n:o 6, s. 18. 

 2 ) Ibid. s. 30. 



