ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1882. N:0 7. 15 



artade omständigheter och göra sig här så mycket kännbarare, 

 som thoriums atomvigt är högre än dessa elements. Emellertid 

 nndvekos, likasom i de anförda fallen, alla olägenheter härutaf 

 genom att platinadegeln, hvari vattenfritt thoriumsulfat eller 

 derur utglödgad thorjord skulle vägas, omedelbart efter upp- 

 hettningen ställdes under en exsiccator öfver fosforsyreanhydrid 

 och vägdes genast efter kallnandet. Konstantvägningen tog till 

 sist endast ett ögonblick i anspråk. Degelns vigt bestämdes 

 dels sedan den stått på vågen omkring 15 min. (i och för 

 invägning af det kristalliserade sulfatet), dels då den fått 

 kallna under exsiccator öfver fosforsyreanhydrid (i och för 

 vägning af vattenfritt, sulfat och thorjord), och slutligen måste 

 densamma återvägas, för att exakt lära känna den efter hvit- 

 glödgning återstående thorjordens vigt. Deglarnes vigtskillnad 

 under dessa olika omständigheter besteg sig alltid till några 

 tiondedelar af en milligr. vid en degelvigt af omkring 25 gr. Till 

 vägningarne användes en förträfflig Btjnges våg, hvars känslighet 

 uppgick till 0,i milligr.; den tillhörande vigtsatsen var full- 

 komligt korrekt. 



Med iakttagande af de anmärkta försigtighetsmåtten lemnar 

 den använda metoden för thoriumsulfatets analys ingenting öfrigt 

 att önska, såsom nedan anförda siffror närmare utvisa; en nog- 

 grannare öfverensstämmelse, än de särskilda försöken sinsemellan 

 förete, torde nämligen knappt kunna ernås. 



Till grund för beräkningen af thoriums eqvivalent är vid 

 det vattenhaltiga sulfatet lagdt förhållandet H 2 + S0 3 : Th0 2 , 

 då ju analysen utgick från det kristalliserade saltet och be- 

 stämde å ena sidan vatten och svafvelsyreanhydrid som vigts- 

 förlust och å den andra thorjorden såsom återstod efter glödg- 

 ningen. Man kan ock göra beräkningen efter förhållandet H 2 : 

 Th0 2 eller S0 3 : Th0 2 och man skall finna, att de värden, som 

 i de särskilda fallen erhållas å thoriums eqvivalent, endast högst 

 obetydligt variera å ömse sidor om det, som funnits enligt den 

 förstnämnda beräkningsgrunden, ett förhållande, som synes mig 

 i hög grad vitsorda tillförlitligheten af de gjorda bestämnin- 



