22 NILSON, UNDERSÖKN. ÖFVER THORIT OCH THORIUMS EQVIVALENT. 



tagas, att kulröret vägts på vanligt sätt. Då man emellertid 

 alltför väl känner, att glaskärl ingalunda låta begagna sig vid 

 så fina vägningar, som här komma ifråga, utan att man an- 

 vänder ett likadant kärl, helst af samma rymd och vigt, såsom 

 tara, så torde af det sagda vara gifvet, att denna försöksserie 

 långtifrån kan sägas vara egnad, att läggas till grund för be- 

 stämmande af konstanten i fråga. Den goda överensstäm- 

 melse, som den visat med resultatet af sulfatets analys, är na- 

 turligtvis under sådana förhållanden skäligen betydelselös. 



Hvad nu åter differenserna mellan resultaten af Cleves och 

 mina analyser af sulfaten beträffar, så torde den, som sagdt, låta 

 förklara sig genom det inflytande, thorjordens hygroskopicitet 

 utöfvar på vägningarne, en omständighet, som vid tiden för 

 hans undersökning ännu icke blifvit af någon påpekad. 



Till sist förtjenar ock att uttryckligen framhållas, att det 

 sulfat, som legat till grund för mina bestämningar, genom sjelfva 

 den metod, som blifvit begagnad vid dess framställande, verk- 

 ligen är bevisadt vara en homogen produkt, bevis, som föregå- 

 ende författare icke lemnat i afseende å de föreningar, ur hvilkas 

 analys de sökt bestämma thoriums eqvivalent. 



Genom nu meddelade anmärkningar, som således träffa alla be- 

 stämningar af ifrågavarande värde, hvilka tillförene blifvit gjorda, 

 torde det vara ådagalagdt, att de samt och synnerligen äro be- 

 häftade med felkällor, dem jag vid mina ofvan anförda försök 

 på det omsorgsfullaste undvikit, hvadan resultatet af dessa 

 senare torde få anses såsom det möjligast korrekta uttrycket 

 för thoriums eqvivalent. 



6. Bestämning af thorjordens specifika vigt. Här- 

 till användes den jord, som vid eqvivalentbestämningarne blifvit 

 utglödgad, till försök 1 ur kristallisationen A, till försök 2 ur 

 kristallisationen B. 



För att äfven härvid undvika fel, förorsakadt af jordens 

 benägenhet att ur luften upptaga fuktighet, invägdes densamma 

 i en platinadegel, som efter hvitglödgning fick kallna under ex- 

 siccator öfver fosforsyreanhydrid och derpå konstantvägdes. Jor- 



