25- 



Öfversigt af Kongl. Veteuskaps-Akademiens Förhandlingar 1882. N:o 7. 



Stockholm. 



Meddelanden från Upsala kemiska Laboratorium. 



73. Om metalliskt thorium. 

 Af L. F. Nilson. 



[Meddeladt den 13 September 1882.] 



Omedelbart efter sin upptäckt af thorium sökte Berze- 

 LIUS 1 ) isolera sjelfva grundämnet genom att tillsammans med 

 alkalimetall upphetta dess chlorid eller ock dess dubbelchlorid 

 eller dubbelfluorid med kalium; bästa resultatet erhölls af den 

 först anförda föreningen. Sönderdelningen af chlorthorium, som 

 erhölls genom jordens glödgning i chlorgas tillsammans med kol 

 uti porslinsrör, försiggick med en ganska obetydlig detonation 

 och kunde derföre, som han säger, med all säkerhet företagas i 

 glaskärl. Ur produkten utlöste vatten chlorkalium med lemning 

 af ett mörkt blygrått metallpulver, som vid rifning med polerad 

 agat antog aluminiums glans. Af vatten förändrades det icke, 

 men tände sig vid lindrig upphettning och förbrann med ovanlig 

 glans till snöhvit oxid. Med utspädd svafvelsyra inträdde ut- 

 veckling af vätgas, som likväl snart afstannade, äfven i värme,, 

 och det var t. o. m. möjligt att genom denna syra ur metallen 

 utdraga thorjord, som deri förekomme inblandad; likväl löstes 

 äfven metallen vid länge fortsatt inverkan. Salpetersyra in- 

 verkade nästan ännu mindre än svafvelsyra, t. o. m. i kokning, 

 sammalunda förhöll sig fluorvätesyra, deremot löstes metallen 

 lätt och fullständigt af saltsyra, isynnerhet i värme. Alkalier— 

 nas lösningar utöfvade ingen inverkan. 



] ) K. Sv. Vet.-Akad. Handl. 1829, 9. 



