34 NILSON, OM METALLISKT THORIUM. 



110 — 120° torkadt thorium, inlagdt uti ett platinaskepp, i en 

 ström af syrgas, som långsamt leddes genom ett glasrör och 

 hvari, såsom redan är nämn dt, metallen med bländande hvitt 

 ljus i ett ögonblick förbrann till snöhvit oxid. Densamma vägde 

 0,5 666 gr. och visade äfven under mikroskopet den snöhvita 

 färgen, endast med några små galaktiga punkter, som sannolikt 

 härrörde af spårvis inblandad jernoxid. Upptaget syre utgjorde 

 0,05 6 6 gr., hvaraf 0,4ii06 gr. thorium oxideras till thorjord. In- 

 vägd metall bestod således, om man icke fäster afseende vid de 

 spår af jern, som deri möjligen kunna förefinnas, af0,4ii06 gr. 

 thorium eller 80,6 proc. och 0,09894 gr. thorjord eller 19,4 proc. 



Sedan egentliga vigterna för såväl thorjord som för denna 

 blandning af thorjord och thorium nu äro kända, så kan man derur 

 beräkna spec. vigten för ren thoriummetall, under antagande att 

 något tredje ämne ej i denna blandning förekom. Värdet för 

 rent thorium blir på detta sätt 10,9 1 78 eller något lägre än det 

 andra metallpreparatets spec. vigt: ll,ooo (medeltal) och i följd 

 deraf borde man kunna antaga, att det sistnämnda preparatet 

 innehåller blott och bart eller åtminstone i det allra närmaste ren 

 thoriummetall. Den lilla skillnaden mellan beräknadt och funnet 

 värde kan för öfrigt förklaras genom närvaron af en smula jern 

 i den thorjordshaltiga metallen, som, att döma af derur fram- 

 ställd thorjords utseende under mikroskopet, förmodligen förekom 

 deruti och hvarigenom egentliga vigten naturligtvis förminskas i 

 någon mån. 



Frågan om thoriummetallens verkliga spec. vigt hade lätt 

 kunnat lösas genom en fullständig analys af den renare metallen; 

 denna analys får emellertid anstå tills spec. värmebestämning 

 å densamma blifvit utförd. Till detta arbete skall jag öfvergå 

 så snart årstiden blir gynnsam för iskalorimeterns begagnande. 

 Så fort resultatet deraf blir mig bekant, skall jag ha äran 

 meddela detsamma. 



Af den funna eg. vigten för thorium framgår tydligt, att 

 den reduktionsprodukt, Chydenius erhöll, och som blott hade 

 en spec. vigt af 7,6 5 7 — 7,7 9 5, var högst oren af främmande 



