38 WIDMAN, OM EN SYNTES AF INDOL UR KUMINOL. 



om man nämligen, stödd på R. Meyers senaste undersökningar, 

 antager kuminsyran vara ett isopropylderivat. Nu finnes visser- 

 ligen intet skäl att antaga, att isopropylgruppen såsom sådan 

 skulle visa benägenhet att reagera på nitrogruppen, men om 

 man lyckades öfverföra densamma i en omättad grupp, vore 

 redan analogien med kanelsyran och dermed ock utsigten att 

 vinna åsyftadt resultat större. Ett medel härtill erbjuder R. 

 Meyers metod för direkt hydroxylering genom oxidation med 

 kameleon i alkalisk lösning. Lyckades det använda denna me- 

 tod på den af nitrokuminolen deriverade nitrokutninsyran, så 

 skulle man erhålla en nitrooxypropylbenzoesyra 



/COOH 

 C 6 H 3 — N0 2 



^C(OH)<£H3 



som lätt genom förlust af vatten borde öfvergå i en nitroprope- 



nylbenzoesyra 



.COOH 



C 6 H 3 (-N0 2 



\n^CH 2 



Att en så beskaffad sidokedja skulle inträda i reaktion med 

 den nära stående nitrogruppen, vore icke otänkbart. 



I sjelfva verket förlöpa reaktionerna alldeles såsom väntadt 

 var, och jag har äfven lyckats genom nitropropenylbenzoesyrans 

 torrdestillation med kalk erhålla indol, modersubstansen till in- 

 digo, hvilket visar, att nitrogruppens qväfve bundit sig tillsam- 

 mans med 2 af isopropylgruppens kolatomer till en s. k. qväfve- 

 kärna. Då man genom inledande af ozon i en lösning af indol 

 kan framställa indigo, är härmed således ock en väg gifven att 

 från kuminol öfvergå till indigo sjelf. 



Undersökningen af de nu antydda föreningarne och deras 

 derivat ämnar jag vidare fullfölja, men vill redan nu lemna en 

 beskrifning öfver en del de föreningar, jag hittills hunnit fram- 

 ställa. 



