ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDL[NGAK 188 2, N:0 7. 67 



topyge forficula, Chirurus foveolatus, Pliomera primigena, Dicel- 

 locephalus serratus, Holometopus elatifrons, Agnostus Siden- 

 bladhi, Niobe insignis, Ortliis, Acrotreta 2 arter, Discina. 



Ceratopygekalkens såväl raäktighet som isynnerhet faunans 

 rikedom på arter är betydligt mera utvecklad på den sydligast 

 belägna fyndorten Ottenby än vid Borgholm. På norra delen 

 af ön finnes deremot, såsom framgår af profilerna från Horn, 

 Brudstad sjöbodar och Aleklinta intet spår af Ceratopygekalken, 

 utan den saknas der fullständigt. Sannolikt har den derstädes 

 aldrig afsatts, enär kalkbanken torde vara en bildning på dju- 

 pare vatten. Derigenom förklaras dess af tagande mäktighet 

 och fattigare fauna vid Borgholm. En denudation af densamma 

 norrut skulle kunna tänkas, men lagringsförhållandena tala ej för 

 en sådan. Vid Aleklinta öfverlagras nemligen alunskiffern full- 

 komligt konkordant af grönsanden och äfven vid Horn, der på 

 ett ställe en tunn alunskifferrand uppträder öfver konglomeratet, 

 är förhållandet detsamma. Inga brottstycken af Ceratopygekalk 

 har jag heller funnit i glaukonitsanden. Vid Ottenby är Cera- 

 topygekalken, förutom att den fullt öfverensstämmer, hvad fau- 

 nan beträffar, äfven i petrografiskt afseende förvillande lik mot- 

 svarande grå kalklager och lager af gråa bollar i Kristianiatrakten 

 och omkring Mjösen. Förvittringssättet, att vid långvarigt lig- 

 gande i luften spricka, så att den lätt kan plockas sönder 

 i kantiga bitar, öfverensstämmer äfven fullkomligt. Jag skulle 

 ej kunna skilja sådana stycken från t. ex. Bjerkaasholmen vid 

 Kristianiafjorden från dem jag fann vid Ottenby. Dessa ställen 

 torde derföre under denna tid otvifvelaktigt hafva stått i fritt 

 sambaud med hvarandra medelst ett öppet haf. 



3. Asaphusregionen. 



Hvad denna beträffar, skall jag nu inskränka mig till endast 

 ett par korta meddelanden. Ofvan glaukonitsanden följer vanligen 

 ljusgrön kalk med tunna skifferlag här och der utbildade, vanligen 

 mer eller mindre rik på glaukonit och karakteriserad af Mega- 

 laspis planilimbata, Symphysurus breviceps, Pliomera actinura,. 



