34 SMITT, SCHEMATISK FRAMSTÄLLNING AF LAXARTADE FISKAR. 



fäste till analfenans början vanligen större 



än 21 °/o af kroppslängden. 



aa. Stjertens minsta höjd mindre än 35 % 

 af hufvudets längd: S. stagnalis (Grön- 

 lands-rödingen). 1 ) 



bb. Stjertens minsta höjd större än 35 % af 

 hufvudets längd: S. alpinus (fjäll- 

 rödingen). 2 ) 



IL Norssar. 



Museum eger häraf endast en art: Osmerus eperlauus» 



a. Analfenans längsta stråle lika lång eller (van- 

 ligen) kortare än längden på ryggfenans bas och 

 högst 8,1^ af kroppslängden: O. dvinensis. 



b. Analfenans längsta stråle längre än ryggfenans 

 bas och minst 8,4 % af kroppslängden: O. eperlanus. 



III. Loddor. 

 Häraf endast en art känd: Mallotus villosus. 



IV. Hvitlaxar. 



Af detta slägte eger museum blott en art, Luciotrutta nelnia, 

 från Jenisej och Hvita Hafvet. Fenformeln är: D. (14 — 16), 

 A. (17—19), V. (11—12), P. (15—18). Den synes ej vara till 

 arten skilj d från Luciotrutta mackensii. 



V. Sikar, 3 ) 



1. Underkäken skjuter med sin spets fram om spetsen af öfver- 

 käken. 



') Riksmuseum eger denna form från New-Foundland och Grönland samt (i 

 övergångsformer till föregående form) från Spetsbergen, Novaja-Semlja och 

 Arkangel. 



2 ) Riksmuseum eger denna form från Norska Finmarken, Torne-träsk, Saltfjöln, 

 Lycksele, Jufvelen, Kall, Ströms Vattudal och Nyckelvattnet. 



3 ) Alla mått, som räknas från noseu, äro på sikarna tagna från öfverkäks- 

 benets ledknappsknöl. 



