106 AURIVILLIUS, BIDRAG TILL KÄNNEDOMEN OM KRUSTACEER. 



På hvarje sida om siphonens klubblika basaldel synes en af 

 två leder bestående, smalt jemnbred mundel, som af Thorell 

 tolkats såsom mandibularpalp, men af Brady 1 ) anses vara sjelfva 

 mandibeln, som här blifvit stilettlikt ombildad 2 ). Dess två änd- 

 borst äro af de båda ledernas sammanlagda längd. 



Maxiller (Tafl. XVI fig. 24): de såsom sådana betecknade 

 mundelarne äro fastade straxt bakom palperna och bestå af 

 tvänne grenar, som sitta på en transverselt oval basaldel och 

 af hvilka den inres största bredd (nära basen) är tre gånger så 

 stor som den yttres. Den förras beväpning har jag funnit öf- 

 verensstämma med Thorells beskrifning, det andra borstet 

 inifrån har dock synts mig något längre än de båda närmaste 

 och sjelfva grenen. Den yttre grenen är nästan jemnbred och 

 utgör tre fjerdedelar af den inres längd; den uppbär ett borst 

 af sin egen tredubbla längd, och detta har till sin första tredje- 

 del samma riktning som grenen samt är kort plumuleradt, der- 

 efter är det rätvinkligt böjdt och utlöper i en fin spets. 



Första paret maxillar fötter: i afseende på ändklon är att 

 märka, att dess största bredd innehålles tre gånger i första och 

 andra ledernas* största bredd. 



Andra paret maxillar fötter : förutom den af Thorell om- 

 nämnda, sneda suturen mot spetsen af andra leden har jag äfven 

 vid basen af sista leden sett spår till en sutur. Vid en full- 

 ständig utbildning af alla suturerna skulle denna maxillarfots 

 leder sålunda blifva sex. 



') Brady : A monograph of the free and semiparasitic Copepoda of the British 

 Islands. Vol. III. London 1880, sid. 60. 



2 ) Samme författare upptager Thorells Ascomyzon Lilljeborgii under det äldre 

 slägtnamnet Artotrogus Boeck samt förändrar artnamnet till Boechii, det 

 förra på grund af de obetydliga afvikelser författaren trott sig finna mellan 

 dessa slägten, det sednare emedan artnamnet Lilljeborgii förut begagnats för 

 en art af si. Asterocheres, hvilket också af Brady upptages i si. Artotrogus. 

 Enligt Bradys fig. och beskrifning af en art, Artotrogus magniceps (a. st. 

 sid. 61 och plate 93 fig. 3 b), synes emellertid hos denna en mandibel, försedd 

 med hullinglik spets, finnas innesluten inom siphonen, en bildning som ej 

 synes tillkomma Ascomyzon. 



