ÖFVER3IGT AF K. VETENSK.-AKAÜ. FÖRHANDLINGAR 188 2, N:0 9. 5 



89,6 

 89,4 



89,1 

 89,0 

 89,1. 

 De sista trenne fraktionerna fraktionerades ånyo, då föl- 

 jande siffror erhöllos: 



89,io 

 89,12 

 89,16 



88,9 5 

 88,93. 



De trenne första fraktionerna behandlades för sig, då derur 

 något mer än 1 gr., som gaf at. v. 89,0 7, erhölls. Detta sista 

 material blandades med de 2 sista fraktionerna, då vid ny frak- 

 tionering erhölls: 



89,16 

 89,09 



88,98. 



Det syntes häraf som 89 vore den lägsta siffra, som kunde 

 erhållas, hvilket bekräftades af en följande serie bestämningar 

 (n:o I och IV i det följande), som visade, att denna ytterjord 

 ändtligen gaf ett sulfat af konstant sammansättning. 



Vid fraktionering af de större mängder ytterjord, hvarifrån 

 jag utgick, kunde jag naturligtvis icke använda absolut rena 

 reagens, hvarför de partier, med hvilka at. v. bestämningarne 

 utfördes, måste särskildt renas genom behandling med svafvel- 

 väte och fällning med ammoniak vid närvaro af salmiak. Då 

 materialets mängd blef ringa och ytterjorden renare, användes 

 till fraktioneringarne genom destillering särskildt renad salpeter- 

 syra, sublimerad oxalsyra "och vatten, som destillerats i glas- 

 retort. Den till at. v. bestämningarne erforderliga svafvelsyran 

 var äfven särskildt destillerad uti glasretort. 



Flera gånger har jag funnit en at. v. lägre än 89, men i 

 dylika fall fann jag alltid, att atomvigten steg till 89, om ytter- 



