30 MOBERG, OM KRITAFLAGRINGAR I SYDÖSTRA. SKÅNE. 



Vid lokalen B, hvilkens lager bestodo af den här vanliga 

 gulgrå mergeln med en stupning af ungefär 25° i SV, fans i 

 öfre lagren en rand af något grö fre material af ganska lös kon- 

 sistens, innehållande större och mindre korn eller stycken af en 

 grön bergart, hvilken ock meddelade lagret en grönaktig färg. 

 Åfven detta lager förde de i de öfriga vanliga fossilen. Såväl 

 Actinocamax Westphalicus som A. verus förekommer här och 

 till ungefär lika stort antal. Af båda arterna fann jag flere 

 exemplar, hvilkas fragmokon åtminstone delvis var bibehållen. 

 Detta fynd var af så mycket större intresse, som sådana exem- 

 plar af den senare arten aldrig förr funnits enligt hvad såväl 

 Ch. Barrois i »Memoire sur le Terrain Crétacé des Ardeunes» 

 och Cl. Schlüter i »Die Verbreitung der Cephalopoden» som flera 

 andra förf. intyga. Och just på grund häraf har såväl naturen 

 af det fossil som vi kalla Actinocamax verus Miller länge om- 

 tvistats, som ock till och med uppstått tvifvelsmål om, huruvida 

 slägtet Actinocamax, ursprungligen uppstäldt på Actinocamax 

 verus, vore berättigadt att fortfarande bibehållas. Med detta 

 fynd är emellertid stridsfrågan till fullo afgjord och till fördel 

 för dem (Miller, Schlüter) som ansett slägtet väl karakte- 

 riseradt. Af vigtigare fossil som jag här fann vill jag dessutom 

 framhålla Ammonites 2 sp. Nautilus, Inoceramus (cfr) cardis- 

 soides samt Lima Hooperi. 



Vid D, der jag nu fann både Actinocamax verus och A. 

 Westphalicus, ansåg jag, dels på grund af nyss angifna stup- 

 ningsförhållande vid B, dels på grund af en uppgift af E. Erd- 

 MANN i »Beskrifning öfver Skånes stenkolsförande formation», 

 skäligt kontrollera den uppgift jag förut i »Reseberättelse 1880» 

 lemnat, eller att lagren vid Kullemölla stupade circa 30° i NNV 

 och fann jag intet skäl att ändra densamma. 



Vid F märktes hårdare, mera grå partier, hvilka i berg- 

 arten från Kullemölla tycktes spela samma rol, som pilstenen 

 i Köpinge sandkalk (eller flintan i skrifkritan). 



Vid G funnos i en äldre, mestadels igenrasad mergelgraf 

 flera större block af denna grå, hårda bergart, tydligen vid 



