ÖFVERSIGT AF K. VETEKSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR ] 88 2, N:0 9. 31 



mergeltägt här qvarlemnade såsom otjenliga att föra ut på 

 åkerfälten. I ett af dessa fans en Actinocamax vems, i ett 

 annat en Actinocamax mammillatus Nilss. sp. (Belemnites 

 mammillatus Nilss., af mig förut kallad Actinocamax subven- 

 tricosus Wahlenb. sp.). Detta senare exemplar var stort och 

 väl utveckladt, på tvänne ställen tvärt afknäckt, men af om- 

 gifvande bergarten hopkittadt med högst ringa förskjutning af 

 de olika delarne. Redan förut hade jag i D funnit ett frag- 

 ment af en större Belemnit, hvilket visserligen erinrade om Ac- 

 tinocamax mammillatus, en bestämning hvilken jag dock ej då 

 vågade göra, enär fragmentet blott utgjorde den nedre spetsiga 

 delen af skidan. Jag hade ock dersammastädes funnit fragment 

 af en Belemnit, hvilken tycktes vara Belemnitella mucronata. 

 Men då jag nu funnit Actinocamax mammillatus äfven vid G 

 och, efter livad allt antyder, der otvifvelaktigt i fast klyft, kan 

 jag ej annat än deraf draga den slutsats att Actinocamax mam- 

 millatus i enstaka exemplar förekommer redan i öfre lagren med 

 Actinocamax verus. *) 



Vid H finnas två mergelgrafvar med lösare, något gröngrå 

 mergel, hvilken djupare ned, ungefär 2 m. under jordytan, 1 m. 

 under öfverliggande lösa jordlagren, har sparsamma, smärre block 

 af hårdare bergart. Efter livad jag i de mestadels vattenfylda 

 grafvarne tyckte mig finna, ligger mergeln i nära vågräta lager. 

 Här fann jag, utom Ostrea sulcata i stora, vackra exemplar, 

 en brokig samling af Belemniter, näinl. Actinocamax verus, A. 

 mammillatus och Belemnitella mucronata. Såväl lagringsförhål- 

 iandena och materialets beskaffenhet, som ock i synnerhet fos- 

 silens karakter äro mig skäl att antaga denna aflagring vara 

 kritsystem på sekundärt lagerställe. Dels på grund häraf, dels 

 för vinnande af större korthet vid möjligt framtida omnämnande, 

 skulle jag vilja kalla dem »Extragrafvarne vid Kullemölla». 



] ) "Af skäl, som jag ej här kan närmare framställa, är jag böjd att anse Act. 

 quadraüis och A. Westphalicus såsom blott två, sinsemellan genom offergångar 

 nära förenade, former af en och samma art, hvadan jag ej kan, för så vidt 

 förhållandet vid Kullemölla beträffar, särskilja de lag, som hvartdera af dessa 

 fossil representerar, åtminstone ej för närvarande. 



