Öfvetsigt af Kongl. Vetenskaps-Akademiens Förhandlingar 1882. N:o 10. 



Stockholm. 



Förekomsten af Gedrit såsom väsendtlig beståndsdel 

 i några norska och finska bergarter. 



Af Hj. Sjögken. 



[Meddeladt den 15 December 1882.] 



Stipendiaten Amund Helland har öfverlemnat till mig ett 

 antal stuffer af en amfibolitartad bergart innehållande ett obekant 

 mineral från Hilsens skärpning nära Snarum i Norge. 



Sedermera har jag anträffat samma mineral i flera berg- 

 artsprof från trakten af Kragerö och Bamle, hvarjemte professor, 

 friherre Nordenskiöld gifvit mig tillfälle, att undersöka några 

 stuffer innehållande samma eller möjligen ett närstående mineral 

 från Stansvik nära Helsingfors. På alla dessa lokaler förekom- 

 mer mineralet såsom väsendtlig beståndsdel i bergarter, ehuru 

 dessa äro af olika slag, såsom här nedan vidare skall omtalas. 



Den mest karakteristiska egenskapen hos ifrågavarande mi- 

 neral, hvilken furst förorsakat att det uppmärksammats, är det 

 synnerligen praktfulla färgspel, som mineralet företer på vissa 

 genomgångsytor. Detta skillrande färgspel liknar mest labrado- 

 rens karakteristiska ljusreflex från dess brachydiagonala genom- 

 gångsytor och täflar i styrka med denna. Egendomligt är, att 

 detta färgspel framträder mycket tydligare, då mineralet är vått 

 eller fuktigt; ljusreflexen är då kraftigt djupblå. 



Mineralets verkliga färg, sådan den kan iakttagas på de 

 genomgångsytor, som ej visa färgspel, är ljusbrun med någon svag 

 dragning åt grönt; glansen är stark glasglans; i smärre splittror 

 är mineralet genomlysande. 



