8 SJÖGREN, GEDRIT I NORSKA OCH FINSKA BERGARTER. 



Analysen är utförd på material från Hilsen, som med stor 

 omsorg utplockades ur den ganska finkorniga bergarten. 



Denna analys anger, att mineralet till sin kemiska beskaf- 

 fenhet nära öfverensstämmer med gedrit från Héasdalen nära 

 Gédres i Pyrineerna. Gedrit från denna fyndart analyserades 

 först af Dtjfrénoy; sedan äro ett par analyser meddelade af 

 Pisani 1 ). Detta mineral är en anthofyllitart med en ganska 

 betydlig lerjordshalt som enligt Pisanis analyser, kan uppgå ända 

 till 17 %• Oaktadt denna höga lerjordshalt äro de fysikaliska 

 egenskaperna dock nästan de samma som anthofyllitens. 



Orsaken till förlusten i ofvan anförda analys är svår att 

 förklara. Sannolikt anger den närvaron af alkalier, som stundom 

 anträffats i gedrit och hvilka ej blifvit bestämda i analysen. 

 Närvaron af alkalier skulle antyda en börjande sönderdelning, 

 som dock motsäges af mineralets friska utseende i mikroskopet. 



Den bergart, som förekommer vid Hilsen, i hvilken nu i fråga- 

 varande mineral ingår, kan lämpligast betecknas såsom en amfi- 

 bolit eller hornblendeskiffer. Den är sammansatt af vanligt, svart 

 hornblende och den nyss beskrifna gedriten, hvilka båda bestånds- 

 delar ingå i ungefär lika stor mängd. Beståndsdelarne äro så- 

 ledes tvänne amfibolarter, en rhombisk och en monoklin. 



Såsom akcessoriska beståndsdelar förekomma i denna berg- 

 art brun, dikroitisk biotit, apatit, rutil och magnetkis. Bergarten 

 är tydligt skiffrig och temligen lätt klyfbar. Den är mörk på 

 grund deraf, att hornblendets svarta färg lyser igenom den genom- 

 skinliga gedriten. Vid ett yttre påseende kan man ej se, att det 

 senare mineralet ingår i större mängd; detta märkes först vid 

 pulvrisering eller ännu tydligare i slipprof. 



Denna nu beskrifna bergart har ej synnerligen stor ut- 

 bredning. Den förekommer kring sjelfva skärpningen; så väl 

 i strykningsriktningen som vinkelrätt deremot öfvergår den snart 

 i en annan bergart, som dock äfven innehåller gedrit, ehuru ej 

 i så stor mängd. Ofvergången tyckes ske derigenom att plagio- 



') Des Cloizeaux; Manuel de Mineralogie, i, 76 och 542. 



