O EVE RS I Cr T AF K. VETENSK.-AK.AI). FÖRHANDLINGAH 1 882, N:0 10. 29 



siggå, samtidigt med det att hären nå sin fulla längd, åt- 

 skilliga förändringar med blomgrenens öfre mellandel äfvensoin 

 med skärmfjällen. De vid blomningen ännu tinmaskiga cellerna 

 i blomskaftets öfre mellandel utbildas nemligen nu till en mot 

 den öfriga cellväf nåden i skaftet skarpt begränsad urnelik men 

 fyld kropp, som kan, då han uppbär den med hårens tillhjelp 

 kringflygande frukten, kallas k ar p of or (tig 14 d). Den har redan 

 under fruktens första utveckling till 2 / 7 af hela sin utsträckning 

 på längden lossnat från beröringsytan med det återstående af blom- 

 grenens öfre ända. Såsom fig. 14 visar, likna cellerna i karpoforen, 

 utan att utgöra ett urparenchym, ganska mycket ett sådant och äro 

 betydligt mindre än cellerna utanför honom samt mycket tunn- 

 väggiga. Dertill äro de, med undantag af några rakt under frukten 

 belägna, alldeles i saknad af Chlorophyll. Genom karpoforen framgå 

 kärl till frukten. I sin yttersta omkrets är karpoforen begränsad 

 af en rad något större celler, än hans öfriga äro, men lika tunn- 

 väggiga som dessa. Utanför och nedanför karpoforen vidtager 

 ett chlorophyllföraude, tätt parenchym, som mot blomgrenens bas 

 mer och mer afsmalnar samt genomdrages af kärlknippen till 

 såväl skärmfjället som karpoforen och frukten. Emellan nu om- 

 talade parenchym och sjelfva axstammen finnes det celler med 

 större intercellularrum. En sådan väfnad, fastän den ej sträc- 

 ker sig så långt uppåt, uppträder äfven pä andra sidan om det 

 täta parenchymet. 



Så snart karpoforen börjat skarpt differentiera sig från öfriga 

 delar af blomgrenen, uppstår det äfven i skärmfjällets nedre del 

 strax ofvanom hårens vidfästning några rader små och tunnväggiga 

 celler tvärs igenom hela skärmfjället (tig. 14 e'). När frukten 

 hunnit till sin fulla längd och blifvit mogen, gå dessa sma celler 

 sönder, och skärmfjället, som förut hela tiden haft en upprätt- 

 stående ställning och hårdt tryckt mot frukten samt hindrat den 

 från att lemna sitt fäste, faller nu bort. Samtidigt härmed 

 hafva ock cellerna utefter hela karpoforens omkrets gått sönder, 

 hvarefter karpoforen ligger lös i den af den öfriga blomgrenen 

 omslutna hålan. Det bortfallna eller åtminstone tillbakaböjda 



