30 THEORIN, OM DE S. K. 'KALKBORSTEN HOS ETT PAR ERIOPHORA. 



skärmfjället tillåter håren att breda ut sig. Karpoforen vissnar, 

 hoptorkar och blir ännu lättare samt bildar derefter en smal, på 

 inidten något tjockare skifva, hvarvid frukt och hår äro fastade. 

 En vindpust kommer och rycker karpoforen med frukt och hår 

 ur sin grop. Håren spärras ut ännu mer. Vinden för den lätta 

 frukten längre och längre bort, tills den hunnit målet, kanske 

 en lämplig groningsplats. 



Hos Eriophorum angustifolium, hvars hår jag endast i 

 deras mer utvuxna skick haft tillfälle att undersöka, förefinnas 

 några mindre afvikelser, från hvad ofvan är sagdt om håren 

 under senare delen af deras tillvaro samt om karpoforen hos E. 

 vaginatum. Håren hos E. angustifolium äro nemligen längre, 

 vid basen bredare och mera långsamt afsmalnande mot spetsen, 

 än hvad förhållandet är hos E. vaginatum. Till och med såsom 

 ej fullständigt utvuxna, hvilket syntes derpå, att ifrågavarande 

 hår vid basen hade plasmafylda celler med tätt stående tvär- 

 väggar, kunna håren hos E. angustifolium vara 44,5 3 mm. långa. 

 Vid sin bas bestå de af 2 bakom hvarandra stående cellrader, 

 hvardera med ända till 13 celler i bredd (fig. 11). Håren äro 

 således utefter största delen af sin längd fullständigt bandlika. 

 Först mot spetsen blifva de mer trinda. Håren äro ganska 

 många jemte hvarje frukt. Jag räknade bredvid en qvarsittande, 

 nära mogen frukt 117 hår, och med en kringflygande följde 107. 

 Karpoforen, hvarpå håren sitta, är uppåt afrundad och skjuter 

 med en bred afrundning ned i sjelfva blomgrenen eller är i det 

 närmaste biconvex. Den uppåt böjda halfvan är till stor del 

 chlorophyllförande. Midt på upphöjningen är frukten fästad 

 med bred bas. Sedan skärmfjället, som i sin nedre del har ett 

 par rader små, lättare förstörbara celler, böjts tillbaka eller af- 

 fallit, bör genom härvarande långa hår den från blomgrenen 

 lossnade karpoforen ganska lätt kunna ryckas ur sin grop, som 

 här är mycket grundare än hos E. vaginatum. Den med fruk- 

 ten kringflygande karpoforen är på undra sidan tillplattad och 

 har fatt ett skrumpet utseende samt en mörk färg alltigenom. 

 Afven håren blifva närmast intill sin utgångspunkt mörka. 



