32 THEORIN, OM DE S. K. KALKBORSTEN HOS ETT PAR ERIOPHORA. 



Eriophorum-håren, 1 ) äfven dessa verkliga tvichomer, taga sitt ur- 

 sprung från den blombärande grenens öfre ända. 2 ) 



') I början af uppsatsen omtalas, att de späda håren äro inneslutna mellan 

 stammen, och det härmed sammanvuxna skärmfjället, och att nästan alla blom- 

 bottnens ytceller ingå i hårens bildning. Håren, som redan från början hafva 

 det temligen trångt, få under tillväxten ännu knappare utrymme, emedan det rum, 

 hvari deras fortväxande del är fast innesluten, ej förstoras i samma mon, som 

 håren blifva vida. Att det omtalta rummet ej blir synnerligt större, än det var 

 vid blomningen, visar sig deraf, att de celler, som bilda det allra mesta af blom- 

 bottnens öfre del eller det ifrågavarande rummets bas, ständigt förblifva små och 

 erinra om ett meristem. Det nu sagde finner sin förklaring deri, att dessa små 

 karpoforens celler, som vid blomningen ännu utgöra ett meristem, ej kunna under 

 fruktmognaden synnerligt förstoras, enär de under denna tid rundt omkring äro 

 omslutne af färdiga, utvuxna celler och växtdelar, som tvinga karpoforens celler 

 att förblifva nästan lika stora, som de voro, då de vid blomningen utgjorde ett 

 meristem. Den sig utbildande frukten tar nog lika stort utrymme som frukt- 

 ämne och ståndare tillhopa. Eftersom således det ram, hvari hårens fortväxande 

 nedre del befinner sig, ej blir synnerligen större, än det var, då håren voro em- 

 bryonala, få de ej, som under utväxr.ingen äro i sin nedre del hopklämda, till- 

 fälle att utbilda den mellersta cellraden, som blott kommer att bestå af en eller 

 annan i förhållande till de öfriga liten cell (lig. 2 och 10), utan erhålla en band- 

 lik skapnad. Månne det då under sådana förhållanden ligger så -fjerran att för- 

 moda, det denna hopklämning af hårens tillväxande nedre del tvingar närings- 

 ämnena att uppbygga håren hufvudsakligen på längden och således blir ett medel, 

 hvarigenom håren erhålla en för sitt ändamål passande längd och skapnad? 

 (Jemför öfversigteu af Kongl. Vetenskaps-Akademiens förhandlingar, 1876, N:o 

 5, pag. 55 - 66.) 



2 ) Hos Petasites alba har jag i sä unga blommor, att deras krona vid det rätt 

 långa stiftets bas endast bildade en helt låg kant, utanför och nedanför hvilken 

 en fodervalk uppskjutit, på det späda, ringformiga fodret funnit begynnelsen till 

 den blifvande penseln i form af små, uppstående tappar, till sin byggnad mycket 

 lika borsthåren hos slägtet Hieracium i motsvarande utvecklingsskede. 



