Öfversigt af Kon?]. Vetenskaps-Akademiens Förhandlingar 1868. N:o 1. 



Om den nya elektromotoriska kraften i den 

 gälvaniska ljusbågen. 



Af E. Edlund. 



[Meddeladt den 8 Januari 1868.] 



1. Om man med ett starkt galvaniskt batteri bildar en 

 ]jusbage mellan kolspetsar och derefter på ett ställe vid sidan af 

 ljusbågen afbryter ledningen, så att strömmen upphör, men derpå 

 efter ett kort tidsmoment återställer ledningen i dess förra skick, 

 så finner man, att ljusbågen icke slocknar, utan fortfar att äga 

 rum, oaktadt strömbanan under en kort tid varit afbruten. Den 

 tid, hvarunder strömmen på detta sätt kan vara afbruten, utan 

 att ljusbågen slocknar, beror på strömmens styrka. Ar denna 

 stor, så kan afbrottstiden göras längre; men är den svagare, så 

 måste afbrottet vara kortare, om ljusbågen skall fort vara. Göres 

 samma försök, då ljusbågen bildas mellan polspetsar af siMVer, 

 så slocknar ljusbågen i det ögonblick, som afbrottet sker, utan 

 att efter ledningens återställande kunna ånyo af sig sjelf upp- 

 träda. Detta förhållande med ljusbågen mellan kolspetsar hän- 

 tyder utan tvifvel derpå, att ledningen i ljusbågen fortvarar ett kort 

 ögonblick efter strömmens upphörande, hvarigenom det blir möjligt, 

 att strömmen, då den afbrutna ledningen vid sidan om ljusbågen blif- 

 vit återställd, förmår att åter bringa ljusbågen i verksamhet. Vore 

 edningen mellan kolspetsarne afbruten under den korta afbrotts- 

 tiden, så skulle strömmen efter ledningens återställande på afbrotts- 

 stället icke förmå att genombryta luftlagret mellan kolspetsarne 

 och bringa ljusbågen till nytt lif. Men ledningen i ljusbågen betingas 

 hufvudsakligen af de lösryckta kolpartiklar, som af strömmen öfver- 

 föras från den ena polen till den andra. Man måste således till- 

 följe häraf antaga, att under första tidsmomentet efter lednings- 



