6 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLIN GAU, 1868. 



ögonblick, då skänglarne på häfstångens andra ända berörde 

 qvicksilfret i kopparne l och /', uppgick enligt beräkning till om- 

 kring ? L sekund. I anseende till gnistbildningen och qvicksilfrets 

 adhffision var dock tiden från hufvudströramens upphörande till 

 föreningen mellan l och l' mycket kortare. Att vid denna om- 

 kastningshastighet föreningen mellan n och n icke var samtidig med 

 den mellan l och t, bevisades på följande sätt: Polspetsarne vid b 

 sammanskrufvades, och ledningstråden p borttogs, och i dess ställe 

 insattes mellan n och t en nysilfvertråd af betydligt motstånd. 

 Detta motstånd var dock afpassadt så, att det åstadkom en 

 mindre förminskning af strömstyrkan än ljusbågen vid b, då 

 denna ägde rum, och då p förenade n med /'. Derpå löstes 

 magnetometertråden g q från q och förenades i stället med n. 

 Om nu samtidig slutning ägde rum vid häfstångens omkastning, 

 måste en del af hufvudströmmen passera genom magnetometern 

 och förorsaka ett utslag, men i motsatt fall måste magnetnålen 

 förblifva i hvila. Strömstyrkan var vid detta försök starkare än 

 vid de följande, och följaktligen gnistbildningen intensivare. Detta 

 oaktadt ägde ingen samtidig slutning rum. För att i någon mån 

 minska gnistbildningen var qvicksilfret i kopparne n och n be- 

 täckt med ett tunnt lager af olja. Att icke samtidig" slutning 

 ägde rum följer dessutom af ett annat försök, som nedanföre 

 skall anföras. 



3. Vi öfvergå nu till de egentliga observationerna, hvilka 

 dock icke upptagas i den ordning, som de, blifvit anställda. Då 

 motståndet i ljusbågen är stort och växer med dennes längd, så 

 måste under föröfrigt lika omständigheter utslagen blifva mindre 

 i samma mån, som bågens längd tilltager. Det var derföre nöd- 

 vändigt att, så vidt det lät sig göra, söka gifva bågen samma 

 längd vid de olika försöken. Den ena kolspetsen var för detta 

 ändamål rörlig och kunde förflyttas med tillhjelp af en mikro- 

 meterskruf. Detta oaktadt blef dock bågens längd icke lika stor 

 vid alla försöken, tillfölje ' hvaraf utslagen icke obetydligt varie- 

 rade. Det var derföre nödvändigt att anställa ett strörre antal 

 försök och deraf taga medium. För att gifva ett begrepp om 



