OFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FORHANDLINGAR, 1868. 



Fk 



Försöket 2. Förbindningen mellan hufvudströmmens led- 

 ningsbana, magnetoraetertråden och koinmutatorn förändrades på 

 det sätt figuren 2 utvisar. Qvicksilfverkoppen n förbands med 

 ledningstråden från stapelns positiva pol och 

 med samma ledningstråd förbands äfven mag- 

 netometertråden g q. Ledningstråden från sta- 

 pelns negativa pol förbands direkt med den 

 ena kolspetsen. Om nu n och n genom den 

 gaffelformiga häfstången stodo i ledande för- 

 bindelse med hvarandra, så bildade strömmen 

 en ljusbåge vid b; dä deremot häfstången af 

 den fallande vigten kastades om, så upphörde 

 kontakten mellan n och n, ljusbågen slocknade, 

 och strömmen tog sin väg genom magnetometern, så länge led- 

 ningen genom den släckta ljusbågen varade. Det erhållna utsla- 

 get var nu förorsakadt af den elektromotoriska kraften i sta- 

 peln, förminskad med den elektromotoriska kraften i den släckta 

 ljusbågen. Stapeln bestod af samma 50 elemeuter som i försöket 

 1 och med samma motstånd i kopparvitriollösningen. Om icke 

 detta motstånd var insatt, så blef strömmen så stark, att ljus- 

 bågen, såsom förut har blifvit nämndt, icke slocknade, då häf- 

 stången kastades om. 



Såsom medium af 10 observationer erhölls på detta sätt ett 

 magnetometerutslag af 27,9 skaldelar, med ett sannolikt fel af 

 + 1,43. Om ljusbågen bildades mellan silfverpoler, så erhölls 

 icke något utslag, utan förblef magnetnålen i hvila. Mellan 

 silfverpolerna var således ingen ledning, sedan bågen slocknat. 



Af de erhållna utslagen 18,7 och 27,9 kan den elektromoto- 

 riska kraften i den slocknade ljusbågen icke direkt beräknas, 

 emedan ledningsmotstånden i de båda fallen äro olika. I det 

 förra fallet utgöres motståndet af det i ljusbågen tillsammans 

 med det, som finnes i magnetometerledningen. I det sednare fal- 

 let tillkommer dessutom motståndet i stapeln och i koppar- 

 vitriollösningen. Kallar man det förra motståndet för m, det 

 sednare för ra', elektromotoriska kraften i stapeln för E och den 



