S. STENBERG, OM ANVÄNDANDET AF LAFVAR. 25 



syra, men med 12 — 14,5 timmars kokning (försöken N:o 3) er- 

 hölls till och med ett ej obetydligt större utbyte af drufsockei\ 

 an med 50 % syra och 5,75 — 7,5 timmars kokning (försöken 

 X:o 1). Utan tvifvel skall kokningstiden kunna betydligt för- 

 kortas, och kanske äfven syrans qvantitet ännu ytterligare ned- 

 sättas, genom att förfara så, att man först kokar lafven med 

 syran på sätt, som förut är beskrifvet, men endast tilldess den 

 förstnämnda sönderfallit och med den utspädda syran bildat en 

 fullkomligt homogen gröt, och derefter utsätter den grötformiga 

 och tillika gelatinösa massan, livars volum är en obetydlighet i 

 jemförelse med den använda lafvens, för inverkan af ånga un- 

 der högre tryck, hvarvid apparaten naturligtvis måste vara för 

 ändamålet pä särskildt sätt konstruerad. Ännu har jag likväl 

 ej varit i tillfälle att försöka detta kokningssätt 



Af en bland de sockerhaltiga vätskor, som jag på förut 

 beskrifna sätt erhöll af Renlaf med svafvelsyra, försökte jag att 

 bereda drufsockersyrup. För detta ändamål mättades den fria 

 syran i den ännu varma vätskan med pulvriserad kolsyrad kalk, 

 hvarefter alltsammans hälldes uti ett litet sil-kar, på det att den 

 bildade gipsen samt andra olösta partiklar måtte afskiljas frun 

 sjelfva drufsockerlösningen. Denna tillsammans med det vatten, 

 som tjenat till tvättning af den i sil-karet qvarvarande massan, 

 afdunstades först öfver öppen eld och sedermera i vattenbad till 

 tunn syrups stadga och filtrerades några gånger genom benko!, 

 hvarefter den i vattenbad ytterligare afdunstades till tjockare 

 syrup. Denna var då af en mörkbrun färg och hade en visser- 

 ligen söt, men derjemte bäsk, obehaglig smak. Då denna bi- 

 smak torde blifva svär att förekomma eller att borttaga frän 

 den färdiga syrupen, tror jag ej att Renlafven (och troligtvis ej 

 heller andra lafvar) kan blifva något rätt tjenligt material för 

 beredning af drufsockersyrup, afsedd att såsom tillsats till mat 

 eller dryck förtäras. 



Deremot egnar Renlafven sig förträffligt till framställning 

 af bränvin och sprit. Till de försök, som jag i den vägen an- 

 ställt, har jag merendels begagnat de sockerhaltiga vätskor eller 



