IGELSTRÖM, WERMLANDS MINERALIER OCH BERGARTER. 35 



Vester om förenämnde ställe har man gjort en försöks- 

 sprängning, troligen i hopp att finna någon sorts malm. Vid 

 mitt besök å ort och ställe förefanns här ej annat än afrosi- 

 derit (en kloritart) tillsammans med qvarts såsom ett tunnt la- 

 ger i gneisen. 



Emellan Storängsbergs-sätern och Fäbackgårdarne finnes i 

 elfven mägtiga lager af samma sort strålstensskiffer, som nedan- 

 före beskrifves vid Westanviks-sätern i Fryksände socken. Af- 

 ven längre ned efter samma elf återfinnas samma lager. 



Hyperit är anmärkt vid Lomsjön. 



Hvitsands socken. 



Fagerbergs ödelagda kopparskärpning. Här förekommer 

 koppar- och magnetkis, insprängd i en hyperitgång, som låg i 

 vanlig röd gneis, men i för ringa mängd att löna arbetsmödan. 



Hyperit träffas äfven vid Rattsjöberg och Snårberg. 



Fryksände socken. 



Vid Westanviks-sätern förekommer en 6 fots bred gång af 

 hufvudsakligen hvit qvarts, som tvärt genomsätter en mycket lös, 

 vågformig och vresig, stundom tunnskiffrig och rätklufven, svart- 

 grön skiffer, hvars grundmassa synes bestå af glimmer eller klo- 

 rit, genomväfd med strälsten. Denna bergart är tydligen en 

 hornblendeskiffer af sällsynt beskaffenhet. Man har försökt att 

 använda den till takskiffer, men ehuruväl stora och vackra skif- 

 vor låta uthugga sig, är skiffern dock för lös att tåla transport, 

 och motstår ej förvittringen. Så lös är den, att, om man med 

 ett lätt hammarslag slår på en skifva, går hammaren tvärt 

 igenom skifvan utan någon sönderbristning åt sidorna. Den lilla 

 dalgång, som skiffern utfyller, visar efter en bäck branta och 

 flera famnar höga väggar på ömse sidor om bäcken. Lagren 

 äro nästan horisontela och framvisa stundom en sådan våg- 

 formighet, som jag förut endast sett i sandåsen vid Sko- 

 kloster (Upsala län), och som förmodligen orsakats af svallande 

 vatten. Denna vägformighet torde dock likaväl kunna förklaras 



