42 ÖFVEUSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 18 68. 



Si 69,4. 



Al 20,5. 



Ca 5,4. 



Mg • 1,6. 



Alkalier 3,1. 



100. 



Bergarten är mörk, ger blekrödt streck och dragés stun- 

 dom svagt af magnetstål. Den innehåller vanligast mandlar af 

 kalkspat, till omkring 20 proc. af totalvigten. Den intager en 

 landremsa af ända till T x 5 mils bredd och omvexlar stundom 

 med tunna lager af en storbladig kloritskhTer. Sjelf bildar den 

 hela bergsluttningar, mindre kullar och åsar, och innehåller stun- 

 dom band af jernglansen i ända till en tums tjocka lager, samt 

 genomsättes någon gång af granitgångar, hvilka äfven hysa jern- 

 glans. Dessa kullar och skickter hafva ett påfallande yttre 

 utseende, skiljdt från omgifningen: se raserade ut, till följd deraf 

 att kalkmandlarne utvittra och lemna håligheter efter sig. 



Förenämnde bergart visar sig i dagen i hällar vid och sö- 

 der om Söderlidens gård, i bergbranten vid östra sidan af 

 Tiskarekärn, vid Kalfhöjdsgårdame, på Kalfhöjds qvarnkulle, i 

 Svullkärnshöjden, Nässkogen, Arbiastorp, Sälghagen, o. s. v. 

 En analys af bergarten, tagen från ett 90 fots skickt i berg- 

 branten vid östra sidan af Tiskarekärn, ur hvilket kalkmand- 

 larne voro bortvittrade, gaf: 



Si ' 51,5. 



Fe 26,0. 



Äl 15,0. 



Ca 4,0. 



Mg 1,2. 



Alkalier (förlust i analysen) 2,3. 



100. 

 Detta gifver 26 procent jernglimmer och förut anförda 

 hälleflintsubstans. Degelprof utbringade blott 14 proc. jern, som 

 var beslaget af en titanhinna, men huruvida bergarten innehål- 

 ler någon väsendtlig titanhalt, har ännu ej blifvit utrönt. 



