58 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 186 8. 



och Trinucleidskiffern i dagen, men många omständigheter tala 

 för, att det lägsta lager jag funnit ofvan Orthoceratitkalken, 

 hvilket utgöres af en grå, stundom grön- eller blåaktig, qfta 

 kiselartad kalk och en grågrön lös skiffer, omedelbart öfverl agrar 

 Orthoceratitkalken. Genom bergartens beskaffenhet närmar sig 

 detta lager — som efter en af sina mest karakteristiska förste- 

 ningar kan benämnas Beyrichiakalk — till Orthoceratitkalken, 

 genom faunan till Trinucleidskiffern. I hvad förhållande Beyri- 

 chiakalken står till Professor Angelins regio D a, har det, 

 såsom förut blifvit antydt, ej lyckats mig att utröna. Den 

 innehåller visserligen några Trilobiter, som blifvit uppgifne från 

 regio D a, såsom Ampyx costatus och rostratus och måhända 

 Ptycopyge glabrata, men derjemte åtskilliga, som eljest tillhöra 

 regio D b, såsom Lichas 6-spinus, Cybele n. sp., och Agnostus 

 glabratus, samt åtminstone en, som på andra ställen förekom- 

 mer i Orthoceratitkalken, nämligen Phacops conicophthalmus. 

 Under sådana förhållanden är det, utan att ega tillgång till 

 prof af den bergart, i hvilken de af Professor Angelin från 

 regio D a uppgifna Trilobiterna varit inneslutna, ej möjligt att 

 afgöra, huruvida Beyrichiakalken är identisk med regio D a. 

 Beyrichiakalkens fauna är temligen rik; utom de förut nämnda 

 Trilobitslägtena förekomma i densamma Stau?-ocephalus ! Acida- 

 spis, Remopleurides, Calymene, Illcenus. Af Mollusker före- 

 komma slägtena Orthoceras, Lituites, Conularia, Bellerophon, 

 Euomphalus , Pleurotomaria , Leptcena, Orthis och Lingula. 

 Bland de mest karakteristiska försteningarne äro för öfrigt 

 Echinosplmrites aurantium och en Beyrichia. — De skiffrar, 

 som närmast öfverlagra Beyrichiakalken, tillhöra otvifvelaktigt 

 Professor Angelins regio D b. På Kinnekulle och Billingen 

 ligger dock mellan Beyrichiakalken och den egentliga Trinucleid- 

 skiffern en lös svart skiffer, i hvilken jag ej funnit några Trilo- 

 biter, och som hufvudsakligen är utmärkt af en Leptoma och 

 en Orbicula, men denna skiffer öfvergår småningom i den öfver- 

 liggande. Den egentliga Trinucleidskiffern, som utgöres af en 

 röd eller grön mergelskiffer, karakteriseras af Trinucleus Wahlen- 



