86 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1868. 



denna cirkel i en punkt a. Upprita en cirkel A 2 nan" genom 

 A*,, n och a. Sammanbind m med a och utdrag linien, om så 

 behöfves, tills den råkar sistnämnde cirkel i en punkt n. Nu 

 äro vinklarne A 2 ma och A 2 m'a lika stora, emedan de stå på 

 samma båge i den omskrifna cirkeln. Vidare äro i fyrsidiga 

 figuren A 2 nan, som är inskrifven i cirkeln A 2 nan", vinklarne 

 A 2 na och A 2 n'a hvarandras supplementer, hvaraf åter följer, att 

 sistnämde vinkel är lika stor med vinkeln A 2 nm. Man kan häraf 

 sluta, att trianglarne A 2 mn och A 2 m!n' äro likformiga, så att 

 mn : m'ri=A 2 m : A 2 m. 



Då nu mn är accelerationen hos punkten m, måste följakt- 

 ligen mn vara accelerationen hos m'. På samma sätt finner 

 man, att accelerationen för en annan punkt m" är mn. 



Det största värde, geometriska accelerationen kan ega för 

 någon punkt på cirkeln A 2 mm'a, motsvarar ändpunkten af 

 diamatern genom A 2 



Det förtjenar anmärkas, att det gifves en punkt p på cirkeln 

 A.^mma sådan, att, om man från hvilken punkt som helst m på 

 denna drager en linie mp, accelerationen mn är vinkelrät mot 

 denna linie. Detta synes omedelbart af konstruktionen. 



§ 10. Den geometriska accelerationens och den geometriska 

 hastighetens riktningar bilda med hvarandra vinklar, som i all- 

 mänhet förändras från en punkt till en annan, men som för en 

 viss följd af punkter tillhörande figuren bibehålla samma storlek. 

 Locus för de punkter, der näranda vinklar äro konstanta, 

 utgöres af cirkelbågar gående genom någotdera af de båda 

 rotationscentra O och O' samt genom accelerationscentrum A 2 

 (fig. 10). 



Låt A x och A 3 vara med A 2 homologa punkter i figurens 

 första och tredje lägen, samt B v B 2 och B 3 äfven homologa 

 punkter. Drag från midtpunkten af den geometriska hastighets- 

 linien en linie till motsvarande rotationscentrum O, och sam- 

 manbind detta centrum med B 2 . Beteckna accelerationsvinkeln 

 A 2 B.^E med cp. Då är 



k = 180°— (90°— v + OB 2 A 2 + <p) = 90° + v — OB 2 A 2 — cp, 



