106 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAI). FÖRHANDLINGAR, 1868. 



något större lakuner, under mikroskopet ytterst fint luddig, af 

 utstående spicula. Stammen, hård, fast, spänstig, har ett tyd- 

 ligt, fint luddigt hudlager. Nedåt tilltager den i tjocklek, och 

 slutar med en utvidgad bas. De. fina rottrådarne förgrena sig, 

 bilda slyngor och hafva vid sig fästat en mängd sandkorn, spon- 

 gienålar och Polythalamier. 



En närmare undersökning har erbjudit följande. Stammens 

 hud är ett tunnt, men ganska fast lager, som kan afdragas i 

 långa stycken. Sådan den nu är, visar den ett klart, ofärgadt, 

 segt protoplasma fullt af små gulaktiga kroppar, fint korniga, med 

 eller utan större korn, andra större med sådana; fig. 4. I detta 

 parenchym ligger, fig. 5, en filt af mycket små, spolformiga, 

 svagt bägböjda, vid midten icke ansvällda, med kärnkanal för- 

 sedda, i alla riktningar bredvid och öfver hvarandra tätt lagda 

 kiselspicula, fig. 6', hvilkas mätning gaf frän 0,1 millim. längd 

 vid 0,0018 mm. största tjocklek, till 0,08 mm. längd vid 0,002 

 mm. största tjocklek, en medellängd af 0,08 mm., och förhäl- 

 landet mellan längd och tjocklek hos ett som 100 : 3,6, hos ett 

 annat som 100 : 1,8, i medeltal af 8 mätningar som 100 : 2,70. 

 1 glycerin framträda parenchymets korn tydligare, i canada- 

 balsam spicula. 



Innanför denna hud är stammen bildad af tätt pä längden 

 liggande spicula, sammanhållna af en icke betydlig mängd pa- 

 renchym; fig. 7. Vid första anblicken ser det ut som om stam- 

 men vore sammansatt af mycket långa svagt spiralvridna trå- 

 dar, men en närmare undersökning visar, att spicula äro korta, 

 men ordnade i strängar på det vis, att det hela får det utse- 

 ende som fig. 8 angifver. Spicula tillhöra alla en och samma 

 typ. De äro spolformiga nålar, fig. 9, 10, 11, som ej långt från 

 midten hafva en rundad, svag, men tydligt afsatt, omfattande 

 ansvällning, och från denna punkt jemnt och småningom af- 

 spetsa sig, men icke i samma plan, utan så, att de vid utgån- 

 gen från midten inbördes bilda en mycket stor vinkel. Det är 

 genom denna form hos hvarje nål som de, förenade i rader, 

 åstadkomma stammens spirala byggnad. Hvarje nål slutar, i hvar- 



