LOVEN. OM EN MÄRKLIG AKT AP SPONGIA. 109 



det derpå följande lagret fyllda af den mörka substansen, som 

 derifrån trängt ut, tvärtigenom ett tredje lager, genom mycket 

 fina, mot längdaxeln rätvinkliga porer. Det torde framgå häraf, 

 att den normalt i ändarne slutna kanalen innehåller ett mjukt 

 organiskt ämne, och att lager af ett sådant ämne omvexla med 

 kisellamellerna, på det sätt att en af dessa är den yttersta, 

 samt att lagren äro genomträngda af porer. Nålens fluida in- 

 nehåll skulle således komma i beröring med det yttre och ett 

 substansutbyte ega rum. Att så verkligen sker ses af bildnin- 

 gen, på olika ställen af nålen, af utvexter, blifvande grenar, vid 

 hvilkas första anläggning man ser de förut fasta, efter längden 

 rätliniga lamellerna, utan bristning, genom utböjning, med oför- 

 minskad tjocklek, gifva vika för en från det inre verkande på- 

 tryckning, bugta sig utåt, och snart upptaga en från kärnkana- 

 len afgäende gren. De yttersta lagrens kiselhalt torde hafva 

 sin källa i det omgifvande parenchymet. Nålen belägges efter- 

 hand utanpå med nya kisellager. Om ett anchora-spiculum, 

 som äfven är af samma byggnad, med kärnkanal och lagrade 

 lameller, kommer i beröring med en nål, lödes det fast dervicl, 

 öfvergjutes af kisellager, och ligger slutligen till en del insänkt 

 i nålen, tjockt och med stumma konturer, medan i dess inre 

 den ursprungligen fina formen noga igenkännes genom den glas- 

 klara massan. 



Nålarnes längd i stammen hos den nordiska Spongian är 

 olika. Jag fann dem från 2,93 mm. längd med 0,047 mm. tjock- 

 lek till 0,79 mm. längd med 0,01 mm. tjocklek; medellängden 

 2,12 mm.; förhållandet mellan längd och tjocklek, hos en som 

 100: 1,95, hos en annan s,om 100:0,93, i medeltal som 100:1,42. 



Stammen går in i hufvudet, öfver dess midt, och slutar der 

 koniskt. Ur denna dess del utgå de nålar, som gifva hufvudet 

 dess form och fasthet; tig. 31, 32. Mellan stammens uppsti- 

 gande spicula sitta nålknippen inkilade, fig. 33, som stråla 

 ut åt skilda håll, — om med någon regelbundenhet har jag ej 

 kunnat afgöra — , nedåt, uppåt, åt sidorna. De äro täta och 

 starka som stammen, böjda, småningom bredare och något plåt- 



