LOVEN, 051 EN MÄRKLIG ART AF SPONGIA. 111 



små och stora främmande kroppar af många slag, som dervid 

 äro fastade, på det vis, att ytans finkorniga lager krupit utöf- 

 ver det fångade föremålet, och inträngt till och med i spongie- 

 nalarnes kanal; fig. 38. 



Om man bryter af stammen af denna Spongia ej långt från 

 roten, vänder henne upp och ned, och ställer henne på hufvu- 

 dets platta yta, med stumpen af stammen riktad uppåt, får hon 

 en omisskännlig öfverensstämmelse med den bekanta Hyalonema 

 Sieboldi Gray, sådan som denna hittills blifvit uppfattad. Hvad 

 vi här kallat hufvud motsvarar då "svampen" hos Hyalonema, 

 och stammen den, såsom man hittills föreställt sig, derur upp- 

 stigande präktiga "qvasten". Men olikheten i storlek är myc- 

 ket betydlig. Det af Max Schultze afbildade stora exem- 

 plaret af Hyalonema har "svampen" tio gånger högre, till vo- 

 lumen mer än sexhundrade gånger större än hufvudet hos vår 

 Spongia, "qvasten" åtta gånger längre, och mycket tjockare. 



Hyalonema, numera känd äfven från atlantiska oceanen 

 vid Portugals kust och från mexikanska viken, tidigast och länge 

 endast från Japans haf, der hon säges vexa på djupt liggande klip- 

 por vid Enosima, hvarest fiskare, som fått henne i sina redskap, 

 sälja henne till dem som besöka templen, af Japaneserna an- 

 vänd till en prydnad, sedan mera än trettio år såsom en kost- 

 bar sällsynthet införd till Europas museer under namn af glas- 

 vexten, och ansedd som ett märkvärdigt alster, i visst hänse- 

 ende ensamt i sitt slag, har varit föremål för många undersök- 

 ningar och skiljaktiga meningar l ). Alla exemplar, som kommit 

 under granskning hafva varit torkade, och de flesta af dem hafva 

 "qvasten", till en betydlig del af af dess längd, beklädd af en 

 zoophyt af slägtet Palythoa Lamouroux. Denna omständighet 

 föranledde från början en misstydning. J. E. Gray ') 2 ) 6 -> 8) 

 12) 23) 25) 28) ae^ ^en fö rs te som beskref och benämnde Hya- 

 lonema, och derefter flera gånger upptagit hennes undersökning, 

 anser henne bestå af två aldeles skiljaktiga, för hvarandra helt 



') Se nedanför, p. 120. 



