114 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 186 8. 



och v. Mårtens 1S ), hvilken sednare gaf nya bevis att Paly- 

 thoan är en främmande gäst, tydde Hyaloneman som en Spongia. 



Eheenrerg 3 ) 4 ) 13 ) 17 ) 26 ) 3 °) 33 ), som i början förde Hya- 

 lonema till Anthozoerna, blef, sedan lian undersökt två ofull- 

 ständiga exemplar, båda utan "svampar", af den meningen, att 

 hon vore en konstprodukt, långa kiseltrådar af någon ännu 

 okänd Spongia, rengjorda och blekta, och instuckna i en rör- 

 formigt lefvande Palythoa. 



Så olika hafva tankarne varit om Hyalonema. Att zoo- 

 phyten Palythoa och Spongian Hyalonema äro livar för sig sjelf- 

 ständiga organismer, derom kan ej vara något tvifvel. Max 

 Schultzes undersökningar hafva afgjort denna fråga, i hvilken 

 meningarna varit så delade. I ett annat afseende dereinot hafva 

 alla de varit ense, som hålla Hyalonema för ett naturalster; de 

 antaga alla "svampen" för basalpartiet, qvasten för en derur 

 uppstigande del. 



Men om man betraktar Hyalonema på det motsatta viset, 

 om man håller henne så, att "svampen" är uppåt, qvasten 

 nedåt, om man dervid antager, att denna är endast ett stycke 

 af hennes stam, hvilken af fiskarens redskap blifvit afsliten, 

 medan det öfriga stycket med den fasta roten stadnat qvar vid 

 bottnen, så som t. ex. den djupt försänkta Lygu«s mirabilis (O. 

 F. M.) så ofta blir afrifven af fångstskrapan, och om man till- 

 lika närmare jemför henne med den Spongia, som här beskrif- 

 ves och afbildas, skall man, som jag skall försöka att visa, få 

 en föreställning om hennes byggnad och lefnadssätt, som kom- 

 mer sanningen närmare, än den hittills rådande. 



Den yta, som hos Hyalonema blifvit kallad "svampens" 

 undra blir då dess öfra yta, och motsvarar den som är beteck- 

 nad med a på fig. 1, och som framställes i fig. 2. Hos vår 

 Spongia är denna yta försedd med en stor utströmningsmynning 

 (osculum), i hvars djup man ser kanalsystemet afgå åt det inre 

 af hufvudet. Max Schultze är den ende, som beskrifvit denna 

 yta hos Hyalonema. Om hos detta slägte denna varit fästad 

 vid hafsbottnen, borde hon bära märken deraf; sand, bitar af 



