EKMAN, KEMISK UNDERSÖKNING AF NULLABERGARTEN. 125 



anordning, i det att de vid stoffens klyfning erhållna skifvorna 

 på ytan ofta voro öfverdragna med ett tunnt anflog af glimmer. 

 De under V uppförda beståndsdelarne voro i de stuffer, 

 jag haft för händer, ej särskildt synbara och deras närvaro kunde 

 blott genom bergartens behandling med lösningsmedel ådagaläggas. 

 Men de uppträda äfven i Nullabergarten, ehuru mera sällsynt, så- 

 som särskilda, väl begränsade afsöndringar af hasselnötters storlek 

 till mindre. Hr Igelström har haft godheten tillsända mig prof 

 af dessa bildningar, hvilka han vid bergartens beskrifning upp- 

 tagit under benämningen anthracit, med hvilket mineral de visa 

 mycken yttre likhet. Analysen visade likväl, att deras samman- 

 sättning var en helt annan, närmande sig till sammansättningen 

 af den humusartade bildning, hvarmed sjelfva bergarten befunnits 

 vara i ringa mängd genomdränkt. 



Alla de stuffer jag undersökt voro så pass porösa, att de 

 snart insöpo vatten, då de dermed besprängdes. De voro relativt 

 lätta att krossa och söndersmula, och mer i den mån de voro 

 kolrika och grofkorniga. 



Till en början bestämde jag halten af kolsyrad kalk och 

 organisk substans, inberäknadt spår af vatten, i följande stuffer 

 af olika yttre utseende, hvilka legat till grund för mina arbeten: 

 N:o 1) Af blandad beskaffenhet, dels ljusare, brungrå, dels och 

 särdeles i dess yttre delar, mörk och rikare på kolämne 

 samt kalkhaltiga hvita fläckar. 

 N:o 2) Mycket mörk, nästan svart med sparsamt inmängda hvita 



fläckar, ur hvilka kalken likväl var bortvittrad. 

 N:o 3) Mycket mörk, nästan svart, tätt genomsprängd med kalk- 

 haltiga hvita fläckar. 

 N:o 4) Stuften i närheten af de klyftytor, hvaraf han begrän- 

 sades, mörk, men inuti ljusare, grå. Kalkfläckar spar- 

 samma, förekoinmo mest i de yttre kolrikare delarne. 

 »:o ~)) Stuffen innesluten mellan 2 paralella glimmerband, svart- 

 grå, helt och hållet fri från kalkfläckar. Stenen mycket 

 finkormg, lät i parallelstrukturens riktning klyfva sig i 

 temligen tunna skifvor. 



