128 ÖFVEK.SIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1868. 



I. Analys af Fältspaten. 



Då den krossade bergarten siktas, qvarstadna dess gröfre 

 fältspatpartiklar i ett allt renare tillstånd på sikten. Ur så- 

 dant grofsiktadt material, erhållet af stuffen 2), utplockades till 

 analys ett tillräckligt antal fältspatkorn, som voro ganska fria 

 från kolämne. De brändes vid lindrig hetta, behandlades derpå 

 en kort stund med stark saltsyra, sköljdes, brändes åter etc, 

 tills hvarje spår af kolhaltiga partiklar och aska syntes aflägs- 

 nadt. Derpå finrefvos de; det erhållna pulfret brändes, hvarvid 

 det ytterligare förlorade några milligram i vigt, och användes i 

 detta tillstånd till analys. 



0.7093 gramm uppslötos med fluorvätesyra och svafvelsyra. 

 Efter syreöfverskottets aflägsnande och återstodens behandling 

 med saltsyra, blef en portion olöst, som glödgad vägde 0.0061. 

 Den förändrades ej vid afdunstning med fluorvätesyra, upplöstes 

 af smältande KS 2 , men afskiljdes vid smältans behandling med 

 vatten och saltsyra åter. Afven om till smältans upplösning 

 användes vatten af 0°, blef en del olöst och en annan större 

 del utföll vid lösningens uppkokning. Dessa förhållanden tyda 

 på titansyra eller dermed beslägtade ämnen, dock kunde jag ej 

 redigt erhålla titansyrans blåsrörsreaktioner; för öfrigt innehöll 

 denna lilla qvantitet spår af koppar och jern. 



Saltsyrelösningen fälldes med salmiak och svafvelammonium, 

 upplöstes och omfälldes åter på samma sätt; fällningen, grön- 

 aktig, var efter glödgning rent hvit och vägde 0.1151. 



0.1085 gr. deraf smältes med jernfritt KS 2 ; vid smältans 

 behandling med vatten och saltsyra blef en liten portion olöst, 

 som glödgad vägde 0.0017, och syntes vara af samma natur som 

 den vid mineralets uppslutning erhållna olösta portionen; den 

 gaf färglös fosforsaltperla, som opaliserade, blå- eller rödaktigt, 

 i reduktionslågan. Lösningen försattes med vinsyra och ammo- 

 niak och fälldes med svafvelammonium; den erhållna fällningen, 

 rostad och glödgad, vägde 0.0008, och befanns vid vidare pröf- 

 ning hålla, utom jern, spår af koppar, men ej mangan. Lerjorden, 

 åter afskiljd ur den ammoniakaliska lösningen, befanns hålla, 



